Справа № 462/8080/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М. 
Провадження № 33/811/1879/21                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 07 грудня 2021 року,
з участю правопорушника – ОСОБА_1 , 

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
       Стягнуто із ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
       Згідно постанови судді,  ОСОБА_1 27 жовтня 2021 року о 15 год. 25 хв. у м. Львові по вул. Городоцькій, 238, керував транспортним засобом БАЗ А079.14, н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest №6820, прилад ARHE-0212, що підтверджується тестом № 1716 від 27 жовтня 2021 року, результат огляду 1,71 ‰.
        В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі обставини, однобічно оцінив наявні в матеріалах справи докази. Стверджує,що суд першої інстанції в порушення вимог закону розглянув справу у його відсутності. Вважає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, зокрема працівника поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкцію про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол – недопустимим доказом його вини.
Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
       Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
        Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273467 від 27 жовтня 2021 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення;  роздруківкою з приладу «Драгер», згідно якого встановлено у ОСОБА_1 наявний вміст алкоголю – 1,71 ‰ проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом події  та іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
       Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №273467 від 27 жовтня 2021 року складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і він є оформленим та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, крім цього, його дані узгоджуються з відеозаписом події. Отже, наведені докази є належним та допустимим та обґрунтовано покладені в основу доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення.
       Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить підпис останньої в такому. 
При цьому, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував.
       Що стосується доводів ОСОБА_1 щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовані технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, крім того, були залучені свідки, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.      
Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.
       Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
       Щодо покликань правопорушника ОСОБА_1 в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у його відсутності то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені його права поновлені шляхом подачі апеляційної скарги та забезпечення участі його в апеляційному розгляді. 
       Крім цього апеляційний суд вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
       Таким чином з огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно нього залишити без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,- 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 07 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік – залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                 Галапац І.І.