ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/655/21  Номер провадження 33/814/712/21	Головуючий у 1-й інстанції Романенко О. О.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

Категорія ч.1 ст. 183-1 КУпАП

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., з участю: секретаря судового засідання Бродської В.О., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2021 року  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Стягнуто з  ОСОБА_1   на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Цією постановою, гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 09.06.2021 о 09:00 год., він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, що полягало в несплаті аліментів на утримання дитини та призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 (шість) місяців з дня пред?явлення виконавчого документа до примусового виконання. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , в якій просить скасувати постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2021 року, та ухвалити постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та оголосити усне зауваження чи передати матеріали на розгляд трудового колективу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що він усвідомлюючи свою вину в утворенні значної заборгованості по сплаті аліментів, ще до прийняття судом оскаржуваного рішення добровільно виплатив всю суму заборгованості аліментів у розмірі 30711, 87 грн. переказавши їх 02.09.2021 року на рахунок Решетилівського РВ ДВС Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції. Вказує, що квитанцію про виплату всієї заборгованості не надав до суду першої інстанції до прийняття судом рішення, оскільки довірився службовій особі Решетилівської ДВС, який пообіцяв, що відкличе із Решетилівського районного суду складений проти нього протокол, тому і не з`явився в судове засідання 03.09.2021 року та не надав квитанцію. 
Вказує, що суспільно-корисні роботи на строк 120 годин є дійсно важким та критичним для нього покаранням, оскільки він лише недавно працевлаштувався, працює на посаді охоронця, тому графік роботи ускладнює відбуття такого покарання, та може стати причиною його звільнення та потягне за собою утворення нового боргу. На підтвердження зазначеного надано квитанцію, що підтверджує сплату боргу по аліментах.
Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що 03.09.2021 року він не був присутній при проголошенні оскаржуваної постанови суду. Копію постанови він отримав лише 29.10.2021 року, після чого ним 03.11.2021 року подано апеляційну скаргу. Тому вважає, що строк на оскарження постанови ним пропущений з поважних причин.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.
Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи. Копію постанови про адміністративне правопорушення апелянт отримав 29.10.2021 року, тому подана ним 03.11.2021 року апеляційна скарга засобами поштового зв`язку підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, приходжу до такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 256, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Необхідно встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним же у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Правовими приписами ч.1 ст.183-1 КУпАП встановлена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.
Із об`єктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім?ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Із протоколу про адміністративне правопорушення №5 від 09.06.2021 вбачається, що ОСОБА_1 не в повному обсязі сплачує аліменти на утримання дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої  перевищує суму відповідних платежів за шість місяців із дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
З наданого до справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05.07.2021 року вбачається, що станом на 01.07.2021 року заборгованість за аліментами становить 30711,87 грн.
Отже, факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 09.06.2021 року, об`єктивно підтверджується матеріалами справи.
Тому, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали адміністративної справи, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Однак, згідно наданої до суду апеляційної інстанції квитанції  вбачається, що 02.09.2021 року, тобто до прийняття судом оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 добровільно виплачено всю суму заборгованості аліментів у розмірі 30711, 87 грн. переказавши їх 02.09.2021 року на рахунок Решетилівського РВ ДВС Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції. Крім того довідкою державного виконавця підтверджується, що станом на 22.12.2021 року заборгованість по аліментам відсутня.
Тому, враховуючи поважність неподання вказаних доказів до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приймає їх до уваги.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції не належним чином перевірив дані про особу обвинуваченого, інші пом`якшуючі обставини, та прийшов до передчасного висновку про  накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, яке, на думку апеляційного суду є занадто суворим.
Так, статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою, виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст.33 КУпаП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року ЄСПЛ у справі «Ізмайлов проти Росії»).
Суд апеляційної інстанції також враховує практику ЄСПЛ про те, що застосований захід має бути пропорційним переслідуваній меті.
Згідно вимог п.2 ч.1 ст. 34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до статті 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
При цьому суд враховує, те що   ОСОБА_1 , повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, працевлаштувався і добровільно виплатив всю суму заборгованості аліментів у розмірі 30711, 87 грн. переказавши їх 02.09.2021 року на рахунок Решетилівського РВ ДВС Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції. 
Із врахуванням наведеного вище апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв?язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку - задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 03 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП - скасувати.
На підставі ст.22 КУпАП звільнити  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити  ОСОБА_1 усне зауваження.
Провадження у справі щодо  ОСОБА_1 закрити, на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду    Г.Л. Карпушин