ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 січня 2022 року           справа №428/3497/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів:  Гайдара А.В., Блохіна А.А., Міронової Г.М., розглянув в порядку письмового провадження  апеляційну  скаргу Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 вересня 2021 року (у повному обсязі складено 10 вересня 2021 року у м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі  № 428/3497/21 (головуючий І інстанції суддя Юзефович І.О.) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Занічковського Дениса Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4020275 від 04.04.2021,- 

                                                              ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до поліцейського роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Занічковського Дениса Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН№ 4020275 від 04.04.2021
Рішенням  Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 вересня 2021 року позов задоволено. Скасовано спірну постанову та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати  рішення суду першої інстанції та  відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що саме постанова є правомірною, позивачем порушено ПДР.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, поліцейським роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Занічковським Д.А. прийнято постанову серії ЕАН № 4020275 від 04.04.2021 у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.127 КУпАП, якою до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., оскільки ним 04.04.2021 о 15:59:26 в м. Сєвєродонецьку по просп. Хіміків, буд. 68 порушено вимог п. 4.7 ПДР України, а саме: позивач перейшов проїзну частину у невстановленому місці поза пішохідним переходом, чим порушив п. 4.7 ПДР України. Спірним у даній справі є правомірність винесення  відповідачем вищевказаної про накладення адміністративного стягнення на позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В розумінні статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1,4 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
На підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог відповідач надав суду відеозаписи «20210404211249000924», «20210404211708001271», «20210404210347001220».
З відтворених відеозаписів, наданих відповідачем, не вбачається безпосереднього вчинення адміністративного правопорушення позивачем, зокрема, факту того, що позивач перейшов проїзну частину у невстановленому місці поза пішохідним переходом
Частиною 1 статті 127 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлено, що непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Розділом 4 ПДР України встановлені правила обов`язки і права пішоходів.
Відповідно до змісту п. 4.7 ПДР України пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності  скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4020275 від 04.04.2021.
Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З урахуванням вищевикладеного,  суд апеляційної інстанції  дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи  апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається. 
На підставі наведеного, керуючись статями 205, 271, 272, 286, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції на рішення  Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 вересня 2021 року  -  залишити без задоволення.
Рішення  Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 вересня 2021 року  у справі  № 428/3497/21  - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 24 січня 2022 року.

Судді                                                                                                            А.В. Гайдар
                                                                                                               А.А. Блохін
                                                                                                               Г.М. Міронова