КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/2238/2022                                             

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
             20 січня 2022 року                                                                         м. Київ
                                                                                                                      Справа № 362/2859/21
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді-доповідача                              Ящук Т.І.,
суддів                                                                        Махлай Л.Д., Немировської О.В., 
за участю секретаря судового засідання               Кравченко Н.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Васильківського міськрайонного суджу Київської області від 12 жовтня 2021 року, постановлену у складі судді Марчука О.Л.,
у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин,
 
встановив:
 
У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Васильківської міської ради про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , був рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання  від 17 серпня 2021 року, замінено неналежного відповідача Васильківську міську раду на належних відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
 
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин - залишено без розгляду.
 
Не погоджуючись з ухвалою,  представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2   подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду  до суду першої інстанції, посилаючись на необґрунтованість ухвали, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.   
Зазначала, що 11 жовтня 2021 року до суду першої інстанції було подано заяву про розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів, у відсутності позивача та її представника, з проханням ухвалити по справі рішення, яким позов задовольнити.
Однак, не зважаючи на наявність у матеріалах справи поданої представником позивача заяви про розгляд справи за її відсутності, з резолюцією судді про приєднання заяви до матеріалів справи, судом було безпідставно прийнято ухвалу про залишення позову без розгляду, а висновок суду в оскаржуваній ухвалі щодо відсутності заяви  сторони позивача про розгляд справи за її відсутності - не відповідає обставинам справи.
 
В судове засідання позивач, її представник та відповідачі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
10 грудня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2   про розгляд апеляційної скарги за відсутності позивача та її представника, в якій також просила апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідач ОСОБА_3 також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу суду скасувати. 
Відповідач ОСОБА_4 судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за його відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372  ЦПК України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню виходячи з наступного.
 
Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Васильківської міської ради про встановлення факту родинних відносин
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області  від 09 червня 2021 року  відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за загальними правилами позовного провадження у підготовчому судовому засіданні на 06 липня 2021 року.
Ухвалою суду від 06 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду  у відкритому судовому засіданні на 17 серпня 2021 року.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання 17 серпня 2021 року, замінено неналежного відповідача Васильківську міську раду на належних відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розгляд справи відкладено на 27 серпня 2021 року, про що під розписку була повідомлена представник позивача ОСОБА_2 
18 серпня 2021 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_3 , в якій вона зазначила про визнання позову та не заперечувала проти його задоволення. Просила справу розглянути за  її відсутності.
Відповідно до протоколу судового засідання від 27 серпня 2021 року, в судове засідання сторони не з`явились, судом визнано неповажними причини неявки представника позивача, яка належно повідомлена про місце, день і час розгляду справи; розгляд справи відкладено на 12 жовтня 2021 року.
31 серпня 2021 року до суду надійшла заява відповідача  ОСОБА_4 , в якій він зазначив про визнання позову, оскільки дійсно його дядько ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , був рідним братом ОСОБА_1 . Просив розглядати справу за його відсутності.  
Як вбачається з наявної у матеріалах справи розписки, 02 вересня 2021 року представник позивача ОСОБА_2   була повідомлена про призначення розгляду справи на 12 жовтня 2021 року. 
Відповідно до заяви представника позивача ОСОБА_2 від 11  жовтня 2021 року, зареєстрованої в канцелярії суду 11.10.2021 року за вхідним №19391,  представник позивача просила розглянути справу за відсутності її та позивача, враховуючи визнання позову відповідачами та на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів ( а.с. 91).
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що  про місце, день і час судових засідань на 27 серпня і 12 жовтня 2021 року представник позивача була повідомлена належним чином особисто під розписку (а.с. 79, 85). При цьому, ухвалами суду, які занесено до журналу судового засідання від 27 серпня і 12 жовтня 2021 року, визнано неповажними причини неприбуття представника позивача у вказані судові засідання, оскільки остання не повідомила суду про причини свого неприбуття (а.с. 82, 88). Отже, неявку представника позивача в судове засідання 12 жовтня 2021 року суд визнав повторною без поважних причин.  Оскільки від позивача і/або його представника не надходила заява про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.
З висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, оскільки він не відповідає матеріалам справи та зроблений з порушенням норм процесуального права.
 
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до п.1. ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Отже, умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: -   повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; -  повідомлення позивача про судове засідання належним чином; -  відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; - нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; - від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.
Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
З матеріалів справи вбачається, що 11.10.2021 року до суду надійшла заява представника позивач, в якій вона просила розглянути справу за відсутності її та позивача, визначившись таким чином із своєю участю у справі. 
Враховуючи положення ч.5 ст. 223 ЦПК України, за наявності клопотання  представника позивача про розгляд справи у її відсутності, повторна неявка представника без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.
З огляду та викладене та зважаючи на наявність поданої представником позивача заяви про розгляд справи за відсутності позивача та представника, висновок суду першої  інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви  без розгляду колегія суддів вважає необґрунтованим, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - постановлену з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374- 376, 381-383 ЦПК України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - задовольнити.
Ухвалу  Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2021 року -  скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 31 січня 2022 року.

 Суддя  - доповідач:                                                                     Ящук Т.І. 
 
                       Судді:                                                                     Махлай Л.Д.
                                                                                                         
                                                                                                       Немировська О.В.