ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

11 січня 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 736/471/20
Головуючий у першій інстанції - Кутовий Ю. С.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/144/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,
із секретарем Шкарупою Ю.В.,

учасники справи:
позивач: заступник керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Корюківської міської ради Чернігівської області,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2021 року (ухвалене о 14:34, повний текст рішення складено 17 серпня 2021 року) у справі за позовом заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Корюківської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, розірвання договору оренди землі, -

                                      У С Т А Н О В И В:
У квітні 2020 року Заступник керівника Менської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Корюківської міської ради Чернігівської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог, просив:
1) стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області заборгованість з орендної плати за земельну ділянку площею  26,2612  га,  кадастровий  номер  7422481000:03:000:0023  в  сумі   27 877,66 грн;
2) розірвати договір оренди земельної ділянки площею 26,2612 га, кадастровий номер 7422481000:03:000:0023, реєстраційний номер 1114711574224,  укладений 21.02.2017 між Головним Управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_1 ;
3) стягнути з відповідача на користь прокуратури Чернігівської області сплачений судовий збір у розмірі 4 204 грн.
Позов обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного між Головним Управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_1 21.07.2017 договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту на території Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, площею 26,2612 га, кадастровий номер 7422481000:03:000:0023, відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату за користування нею в розмірі 13 938,83 грн за рік. Однак, з березня 2018 року і до часу звернення до суду відповідач плату за орендовану земельну ділянку не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 27 877,66 грн. 
Також, під час перевірки дотримання вимог земельного законодавства було встановлено факт тривалого невикористання відповідачем спірної земельної ділянки.
Зазначені обставини є істотним порушенням умов договору, у зв`язку із чим договір підлягає розірванню, а земельна ділянка - поверненню власнику.
Ураховуючи наявність порушення інтересів держави внаслідок вищезазначеного та бездіяльність органів, до компетенції яких віднесені представницькі повноваження у даній сфері, наявні правові підстави для пред`явлення даного позову саме прокуратурою в межах повноважень, визначених ЗУ «Про прокуратуру» та ЦПК України.

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 29.03.2021 залучено до участі у справі Корюківську міську раду Чернігівської області в якості правонаступника Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області (а.с. 107-108, 110).

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 04.08.2021 позов задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету Корюківської міської ради заборгованість з орендної плати за земельну ділянку площею 26,2612 га, кадастровий номер 7422481000:03:000:0023 - 27 877,66 грн.
Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 26,2612 га кадастровий номер 7422481000:03:000:0023, реєстраційний номер 1114711574224, укладений  21.02.2017 між Головним Управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_1 .
Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, необґрунтованість та неправильну оцінку судом доказів.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у прокурора були відсутні законні підстави для звернення до суду з даним позовом та представництва у суді інтересів держави, у зв`язку з чим позов прокурора має бути залишений без розгляду.
Заявник наголошує, що прокурор з метою реалізації встановлених конституційних функцій має право звертатись до суду з позовом про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави не на загальних підставах, а лише коли для цього є виняткові умови, та повинен обґрунтувати наявність таких підстав та умов.
Указує, що, посилаючись на відсутність у державному бюджеті коштів на сплату судового збору, Білошицько-Слобідська сільська рада могла передбачити такі кошти в наступному щорічному бюджеті та звернутися з відповідним позовом самостійно. Крім того, у зв`язку з правонаступництвом у Корюківської міської ради з`явились всі повноваження для звернення до суду з відповідним позовом, що не було враховано районним судом.
Посилаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 27.05.2020 у справі № 819/478/17, зазначає, що заступник керівника Менської місцевої прокуратури не мав повноважень підписувати позовну заяву, доказів відсутності на час подання позову до суду начальника прокуратури та його першого заступника позивачем не надано.
Висновок районного суду про стягнення з нього заборгованості з орендної плати та розірвання договору відповідач вважає невірним, оскільки земельна ділянка не використовувалась через наявність у нього тяжкого захворювання, він має намір сплатити заборгованість найближчим часом, про що сповіщав Білошицько-Слобідську сільську раду, а тому звертатись до суду необхідності не було.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора Лепської Н.П., якай просила залишити в силі рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що систематична несплата ОСОБА_1 орендної плати за землю, визначеної договором оренди земельної ділянки, а також невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням є порушенням істотних умов договору, а отже наявні підстави для стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору.
З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що 21.02.2017 між Головним Управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі, за яким орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 7422481000:03:000:0023, яка розташованої за межами населеного пункту на території Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, площею 26,2612 га, строком на 7 років (а.с. 12-14).
Пунктами 4.1, 4.2.1, 4.5, 4.8, 4.10 даного договору встановлено, що орендна плата справляється у грошовій формі.
Орендна плата складає 13 938,83 грн.
Орендар сплачує орендну плату за перший рік користування не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору.
За користування земельною ділянкою в наступних періодах в межах строку дії договору орендна плата вноситься щомісячно не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним з дня початку нового періоду користування, а в разі визначення податковим законодавством інших строків (періодів) внесення плати за землю, - відповідно до вимог Податкового кодексу України.
Орендар не звільняється від сплати орендної плати в разі тимчасового невикористання земельної ділянки.
Згідно з п. 5.1-5.3 договору земельна ділянка передається в оренду для сільськогосподарського використання. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства.
Своєчасно сплачувати орендну плату в порядку встановленому цим договором та використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного, екологічного законодавства, законодавства про охорону довкілля, державних стандартів, норм і правил, є одними із основних обов`язків орендаря, передбачених п. 8.4 договору.
Відповідно до п. 11.4 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за:
1) взаємною згодою сторін;
2) рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини (п. 12.1, 12.2 договору).
Державну реєстрацію права оренди вищевказаної земельної ділянки проведено 12.04.2017, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 16-27).
Відповідно до проведеного Білошицько-Слобідською сільською радою Корюківського району Чернігівської області розрахунку заборгованості з орендної плати згідно договору оренди земельної ділянки від 21.02.2017 з березня 2018 року ОСОБА_1 не сплачує орендну плату, загальна сума заборгованості за договором за період з березня 2018 року по лютий 2020 року становить 27 877,66 грн, з яких: 11 615,69 грн заборгованість за березень-грудень 2018 року, 13 938,83 грн заборгованість з січня по грудень 2019 року, 2 323,14 грн заборгованість з січня по лютий 2020 року (а.с. 15).
Згідно з довідкою Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району від 29.07.2019 № 02-22/252 членами виконкому здійснено обстеження земельних ділянок сільськогосподарського призначення землі державної власності на які укладені договори оренди ОСОБА_1 , в тому числі, земельної ділянки площею 26,2612 га з кадастровим номером 7422481000:03:000:0023, в ході якого встановлено, що більшість земельних ділянок не обробляється, вони заросли бур`яном і за цільовим призначенням не використовуються; на сьогоднішній день орендна плата за землю не сплачується (а.с. 32-35).
30.07.2019 Управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області, за участі прокурора Корюківського відділу Менської місцевої прокуратури та голови Білошицько-Слобідської сільської ради, за результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою № 316-ДК/311/АП/09/01/-19, яким було встановлено, що 21.02.2017 ОСОБА_1 уклав договори оренди на використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району, кадастрові номери 7422481000:03:000:0020, 0021, 0022, 0023, 0024, 0025, 0026, загальною площею 168,94 га, які згідно з п. 5 договору оренди повинні використовуватися для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у відповідності до правового режиму земель сільськогосподарського призначення. На час проведення перевірки площі земельних ділянок не обробляються, заросли бур`янами, на деяких земельних ділянках виявлені торішні неубрані посіви соняшнику та пшениці. Земельні ділянки в деяких місцях поросли чагарниками. Фактичного використання земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_1 на час перевірки не встановлено. Крім того, 02.01.2019 Б.Слобідська сільська рада звернулася до ОСОБА_1 з претензією про сплату орендної плати за використання земельних ділянок (а.с. 28-31).
Вказаний акт перевірки відповідач отримав особисто (а.с. 36-37).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Положеннями ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
За ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
За приписами ст. 1 ЗУ «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
У ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право, крім іншого, вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил; своєчасного внесення орендної плати.
Згідно із ч. 3 ст. 1 ЗК України використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Статтею 96 цього ж Кодексу визначено, що землекористувачі зобов`язані використовувати землю за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. 
Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором (ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21, 24 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі та використання орендарем земельної ділянки за цільовим призначенням. Систематична несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, а також невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням, тобто систематичне порушення істотних умов договору оренди земельної ділянки є підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 з березня 2018 року по лютий 2020 року, тобто майже два роки поспіль, не сплачував орендну плату за користування землею, орендованою за договором оренди землі від 21.02.2017, також встановлено та підтверджено належними і допустимими доказами, що відповідач не обробляє та не використовує земельну ділянку за її цільовим призначенням, що є порушеннями істотних договірних умов та підставами для стягнення наявної заборгованості зі сплати орендної плати та розірвання договору оренди землі.
Жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження зворотного стороною відповідача ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надано.
Встановивши факти суттєвих порушень істотних умов договору оренди землі, які відповідно до приписів чинного законодавства та умов договору є підставами для його розірвання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не бере до уваги посилання відповідача на те, що висновок районного суду про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору є невірним, оскільки земельна ділянка не використовувалась через наявність тяжкого захворювання та відповідач має намір сплатити заборгованість найближчим часом, про що сповіщав Білошицько-Слобідську сільську раду, а тому звертатись до суду необхідності не було.
Як зазначалось вище, систематична несплата орендної плати та невикористання земельної ділянки за призначенням є порушеннями істотних умов договору та підставами для його розірвання, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що порушення зобов`язання сталося не з вини відповідача, матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги про те, що у прокурора відсутні законні підстави для звернення до суду з даним позовом та представництва у суді інтересів держави, у зв`язку з чим позов прокурора має бути залишений без розгляду, є необґрунтованими та зводяться до невірного тлумачення норм чинного законодавства, з огляду на наступне.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Стаття 56 ЦПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру». За змістом ч. 3 даної норми прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
У своїй постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Велика Палата дійшла правового висновку, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
З матеріалів справи встановлено, що 13.01.2020 начальником Корюківського відділу Менської місцевої прокуратури з метою реалізації представницьких повноважень та захисту інтересів держави в сфері земельних відносин на адресу ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області та Білошицько-Слобідської сільської ради були надіслані листи з вимогою повідомити, чи вживались (будуть вживатися) заходи представницького характеру за фактом тривалого невикористання ОСОБА_1 земельних ділянок за укладеними договорами оренди від 21.02.2017, а також, у разі невжиття таких заходів, зазначити їх причини (а.с. 39, 41).
Листом від 22.01.2020 № 10-25-0.16-39/90-20 ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області повідомило, що заходи щодо представництва держави в суді з метою розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених з ОСОБА_1 , не вживались і найближчим часом вживатися не будуть у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору (а.с. 40).
Аналогічний за змістом лист прокуратурі надіслала Білошицько-Слобідська сільська рада від 14.01.2020 № 02-09/25, зазначивши, що кошти на призначення сплати судового збору за подання до суду відповідних позовних заяв не виділялись та бюджетом сільської ради не передбачені; в минулому та поточному році сільською радою не вживались будь-які заходи щодо усунення порушень виявлених в ході перевірки вимог земельного законодавства (а.с. 42).
З наведеного вбачається, що і ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, як державний орган, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, і Білошицько-Слобідська сільська рада (правонаступником якої є Корюківська міська рада), як орган місцевого самоврядування, якому належать доходи бюджету територіальної громади с. Білошицька Слобода, протягом розумного строку не вживали жодних передбачених законом заходів для захисту інтересів держави у сфері земельних відносин, що свідчить про здійснення неналежним чином захисту цих інтересів з боку зазначених органів.
У зв`язку з невжиттям компетентними органами жодних заходів, листом начальника Корюківського відділу Менської місцевої прокуратури від 24.04.2020 № 4261вих-20 ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області та Білошицько-Слобідську сільську раду Корюківського району було повідомлено про підготовку проекту позовної заяви до Корюківського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати та розірвання договорів оренди (а.с. 55).
У позовній заяві Заступником керівника Менської місцевої прокуратури наведено детальне законодавче обґрунтування із зазначенням підстав, умов та повноважень для звернення з даним позовом до суду з метою представництва інтересів держави.
Доводи апеляційної скарги про те, що, у зв`язку з правонаступництвом у Корюківської міської ради з`явились всі повноваження для звернення до суду з відповідним позовом, що не було враховано районним судом, не є слушними, оскільки припинення Білошицько-Слобідської сільської ради шляхом її приєднання до Корюківської міської ради відбулося відповідно до рішення другої сесії восьмого скликання Корюківської міської ради Чернігівської області від 15 грудня 2020 року, тобто після подання позову до суду.
За змістом ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про прокуратуру» право подання позовної заяви в порядку цивільного судочинства надається, в тому числі, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. Отже, на час подачі даного позову заступник керівника місцевої прокуратури (наразі окружної) був наділений повноваженнями щодо підписання даного позову. Отже твердження заявника про те, що заступник керівника Менської місцевої прокуратури не мав повноважень підписувати позовну заяву, доказів відсутності на час подання позову до суду начальника прокуратури та його першого заступника позивачем не надано, не знайшли свого підтвердження та не заслуговують на увагу.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення суду, є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору, у зв`язку з чим відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України, рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 04.08.2021 належить залишити без змін, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на дане рішення суду, відповідно, залишити без задоволення.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

                                    П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 13 січня 2021 року.

Головуюча                                                                         О.Є.Мамонова

Судді:                                                                                  Н.В.Висоцька

                                                                                           Н.В.Шитченко