Постанова 
Іменем України
 
26 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 362/1289/19
провадження № 61-17747св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого  -	Ступак О. В.,	 	
суддів:	Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,	Олійник А. С., Яремка В. В.,	
 
учасники справи:
позивач - перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Державне підприємство «Київське лісове  господарство»,
відповідачі: Застугнянська сільська рада Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_11 на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Коцюрби О. П., Білич І. М., Сержанюка А. С.,

ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У березні 2019 року перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» (далі - ДП «Київське лісове господарство») із позовом до Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,   ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання недійсним рішення сільської ради, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.
 
Позов обґрунтовано тим, що Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області виявлені порушення вимог земельного законодавства при вилученні з постійного користування ДП «Київське лісове господарство» земельних ділянок лісогосподарського призначення, зміни цільового призначення та передачі їх у власність громадянам.
 
Зокрема, встановлено, що рішенням Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області від 24 серпня 2008 року № 184-20-V у приватну власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 передано земельні ділянки.
 
На підставі вказаного рішення сільської ради, Управлінням Держкомзему у Васильківському районі Київської області зареєстровано та видано державні акти від 30 січня 2009 року серії ЯЖ № 692329 на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0028 площею 0,25 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; серії ЯЖ № 667955 від 30 січня 2009 року на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0029 площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; від 09 лютого 2009 року серії ЯЖ № 692327 на право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0030 площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; від 09 лютого 2009 року серії ЯЖ № 692328 на право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0031, площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; від 06 лютого 2009 року серії ЯЖ № 692330 на право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0032, площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; від 30 січня 2009 року серії ЯЖ № 692331 на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0033, площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; від 30 січня 2009 року серії ЯЖ № 667954 на право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0034, площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; від 30 січня 2009 року серії ЯЖ № 667953 на право власності ОСОБА_10 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0035 площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 .
 
У подальшому, 27 квітня 2013 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу № 902 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 3221482801:01:004:0028. На підставі рішення приватного нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області від 27 квітня 2013 року № 2030264 зареєстровано за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0028. Крім того, 11 березня 2013 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу № 299 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 3221482801:01:004:0029. На підставі рішення приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округ Київської області від  11  березня 2013  року № 806489 зареєстровано за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0029. Також, 11 березня 2013 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу № 302 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 3221482801:01:004:0030. На підставі рішення приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області від 11 березня 2013 року № 808602 зареєстровано за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0030. Крім того, 06  березня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу № 275 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3221482801:01:004:0031. На підставі рішення приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області від 06 березня 2013 року № 749625 зареєстровано за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0031. Також 29 квітня 2013 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу № 916 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 3221482801:01:004:0032. На підставі рішення приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області від 29 квітня 2013 року № 2059176 зареєстровано за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0032. Крім того, 11 березня 2013 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу № 296 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3221482801:01:004:0033. На підставі рішення приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області від  11  березня 2013 року № 804439 зареєстровано за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0033. Крім того, 06 березня 2013 року між ОСОБА_15 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу № 278 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням -для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3221482801:01:004:0034. На підставі рішення приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області від 06 березня 2013 року № 753511 зареєстровано за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0034. Також 06 березня 2013 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу № 281 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3221482801:01:004:0035. На підставі рішення приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області від 06 березня 2013 року № 756182 зареєстровано за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0035. 
 
Перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області стверджував, що рішення прийняте Застугнянською сільською радою Васильківського району Київської області поза межами компетенції, у зв`язку з чим видача в подальшому державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 відбулася з порушенням вимог земельного та лісового законодавства. 
 
За таких обставин перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області просив визнати недійсним рішення Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області від 25 квітня 2008 року № 184-20-V в частині передачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 земельних ділянок у приватну власність для будівництва - обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд. Витребувати на користь держави у постійне користування ДП «Київське лісове господарство» з володіння ОСОБА_1 земельні ділянки: площею 0,25 га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0028, площею 0,25   га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0029, площею 0,25   га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0030: з володіння ОСОБА_2 земельні ділянки: площею 0,25 га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0031, площею 0,25 га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0032, площею 0,25  га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0033, площею 0,25   га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0034, площею, 0,25   га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0035, загальна вартість яких становить 3 640 819,69 грн, які розташовані в межах Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області. Стягнути з відповідачів на користь прокуратури Київської області сплачений судовий збір.
 
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року першому заступнику керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, який діє в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» у задоволенні позову відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні земельні ділянки були передані із власності держави у приватну власність з порушенням вимог земельного законодавства, однак усунути ці порушення шляхом визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та витребування земельних ділянок у останнього власника неможливо у зв`язку із спливом позовної давності.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року апеляційну скаргу прокурора Київської області задоволено. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення. Позов першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» задоволено. Визнано недійсним рішення Застугнянської сільської ради від 25 квітня 2008 року № 184-20-V в частині передачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 земельних ділянок у приватну власність для будівництва, обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд. Витребувано на користь держави у постійне користування ДП «Київське лісове господарство» з володіння ОСОБА_1 земельні ділянки: площею 0,25 га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0028, площею 0,25  га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0029, площею 0,25   га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0030; з володіння ОСОБА_2 земельні ділянки: площею 0,25 га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0031, площею 0,25 га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0032, площею 0,25 га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0033, площею 0,25  га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0034, площею 0,25  га з кадастровим номером 3221482801:01:004:0035, загальна вартість яких становить 3 640 819,69 грн, які розташовані в межах Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області. Вирішено питання судових витрат.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що із тексту рішення Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області неможливо встановити, що спірні земельні ділянки передаються у приватну власність за рахунок земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство», оскільки їх передано у приватну власність фізичних осіб для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, що є неможливим для земель лісогосподарського призначення, тому Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» не мали можливості самостійно встановити обставини, які стали підставою для звернення прокурора до суду. У зв`язку з чим вважав помилковим висновок суду першої інстанції, що перебіг позовної давності починається з дня прийняття Застугнянською сільською радою рішення про передачу у власність земельних ділянок.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиція інших учасників справи
 
У листопаді 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_11 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від  08  вересня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції:
 
-  безпідставно скасував законне та справедливе рішення суду першої інстанції;
 
-  не надав належної оцінки тому, що в період з 2008 року по 31 грудня 2014 року прокуратура в силу своїх повноважень могла звернутися до Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області з перевіркою оспорюваного рішення та дізнатись про порушення права власності держави на землі лісового фонду;
 
-  безпідставно врахував твердження сторони позивача про те, що про порушення вимог лісового законодавства про передачу спірних земельних ділянок їм стало відомо лише у грудні 2018 року - 2019 року;
 
- дійшов помилкового висновку про відсутність пропуску позивачами позовної давності;
 
-  не звернув увагу на те, що перший заступник керівника регіональної прокуратури має право звертатися до суду із позовами лише у разі відсутності керівника регіональної прокуратури, однак в матеріалах справи немає доказів відсутності на момент подачі позову керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області;
 
-  не надав оцінки тому, що оскільки відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є добросовісними набувачами спірних земельних ділянок, то на правовідносини щодо витребування цих земельних ділянок поширюється дія припису статті 387 ЦПК України, а прокурором подано віндикаційний позов;
 
- не врахував висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 819/478/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17, від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16.
 
Крім того, касаційна містить клопотання представник ОСОБА_1 - ОСОБА_11   про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року, яке обґрунтовано тим, що позивач може внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що у подальшому може ускладнити або унеможливити виконання постанови суду касаційної інстанції та відновлення порушених прав відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
 
Станом на момент розгляду справи відзивів на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_11   від інших учасників справи не надходило.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 30 листопада 2020 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_11 на постанову Київського апеляційного суду від  08  вересня 2020 року передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2020 року (з урахуванням ухвали Верховного Суду від 03 грудня 2020 року про надання строку для усунення недоліків) відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_11 з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, витребувано матеріали справи № 362/1289/19 із Васильківського міськрайонного суду Київської області та надано учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу.      
 
Цією ж ухвалою клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_11 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року задоволено частково. Зупинено дію постанови Київського апеляційного суду від  08  вересня 2020 року в частині визнання недійсним рішення сільської ради, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень.
 
У січні 2021 року матеріали справи № 362/1289/19 надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2021 року зупинено касаційне провадження у справі № 362/1289/19 за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_11 на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21).
 
14 грудня 2021 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21).
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року поновлено касаційне провадження у справі № 362/1289/19.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року справу № 362/1289/19 призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                          є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. . Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи                                 з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.
Фактичні обставини справи
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області від 24 серпня 2008 року № 184-20-V передано спірні земельні ділянки у приватну власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
 
На підставі вказаного рішення сільської ради Управлінням Держкомзему у Васильківському районі Київської області зареєстровано та видано державні акти серії ЯЖ № 692329 від 30 січня 2009 року на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0028, площею 0,25 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; серії ЯЖ № 667955 від 30 січня 2009 року на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0029, площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; серії ЯЖ № 692327 від 09 лютого 2009 року на право власності                     ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0030 площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; серії ЯЖ № 692328 від 09 лютого 2009 року на право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0031, площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; серії ЯЖ № 692330 від  06  лютого 2009 року на право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0032, площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; серії ЯЖ       № 692331 від 30 січня 2009 року на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0033, площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; серії ЯЖ № 667954 від 30 січня 2009 року на право власності ОСОБА_16 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0034 площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 ; серії ЯЖ № 667953 від 30 січня 2009 року на право власності ОСОБА_10 на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0035 площею 0,25 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 .
 
У подальшому, 27 квітня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу № 902 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 3221482801:01:004:0028, рішенням приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області від 27 квітня 2013 року № 2030264 зареєстровано за ОСОБА_1            право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0028; 11 березня 2013 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу № 299 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 3221482801:01:004:0029, рішенням приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округ Київської області від 11 березня 2013 року № 806489 зареєстровано за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0029. Також 11 березня 2013 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу № 302 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3221482801:01:004:0030, рішенням приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області від 11 березня 2013 року № 808602 зареєстровано за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0030; 06 березня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу № 275 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і                   споруд з кадастровим номером 3221482801:01:004:0031, на яку, рішенням      приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області від 06 березня 2013  року № 749625 зареєстровано за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0031; 29 квітня 2013 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу № 916 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3221482801:01:004:0032, рішенням приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області від 29 квітня 2013 року № 2059176 зареєстровано за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0032. 
 
Крім того, 11 березня 2013 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу № 296 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3221482801:01:004:0033, рішенням приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області від 11 березня 2013 року № 804439 зареєстровано за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0033; 06 березня 2013 року між ОСОБА_15 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу № 278 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3221482801:01:004:0034, рішенням приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області від 06 березня 2013 року № 753511 зареєстровано за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0034; 06 березня 2013 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу № 281 земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з  кадастровим номером 3221482801:01:004:0035, рішенням приватного нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області від 06 березня 2013 року № 756182 зареєстровано за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221482801:01:004:0035.
 
Також з матеріалів справи вбачається, що згідно з інформацією ДП «Київське             лісове господарство» від 06 грудня 2018 року, земельні ділянки з кадастровими               номерами: 3221482801:01:004:0028, 3221482801:01:004:0029, 3221482801:01:004:0030, 3221482801:01:004:0031, 3221482801:01:004:0032, 3221482801:01:004:0033, 3221482801:01:004:0034, 3221482801:01:004:0035 перебували у постійному користуванні Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство» квартал 38 виділ 4, 5, 8 (згідно з матеріалами лісовпорядкування, які діяли до 2003 року) та на цей час обліковуються на землях лісогосподарського призначення лісового фонду Васильківського лісництва в кварталі 38, виділ 13, 15, 25 (згідно з матеріалами лісовпорядкування з 2003 року).
 
Вказане також підтверджується листом ВО «Укрдержліспроект» від 27 грудня 2018 року та картографічними матеріалами із нанесеними межами кварталу 38                     та його виділами Васильківського лісництва ДП «Київський лісгосп» згідно з матеріалами лісовпорядкування 2003 та 2014 років із зазначенням ділянок з кадастровими номерами: 3221482801:01:004:0028, 3221482801:01:004:0029, 3221482801:01:004:0030, 3221482801:01:004:0031, 3221482801:01:004:0032, 3221482801:01:004:0033, 3221482801:01:004:0034, 3221482801:01:004:0035.
 
Факт віднесення спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення підтверджується і проектом організації та розвитку лісового господарства  ДП «Київське лісове господарство» 2003, 2014 років.
 
Звертаючись до суду із цим позовом, перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» вказував на те, що за результатами дослідження вимог земельного законодавства на території Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської областівстановлено, що рішення  Застугнянської сільської ради від 24 серпня 2008 року № 184-20-V прийняте поза її межами компетенції, у зв`язку з чим видача в подальшому державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 відбулася з порушенням вимог земельного та лісового законодавства. 
 
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні земельні ділянки були передані із власності держави у приватну власність з порушенням вимог земельного законодавства, однак усунути ці порушення шляхом визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та витребування земельних ділянок у останнього власника неможливо у зв`язку із спливом позовної давності.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що із тексту оспорюваного рішення Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області неможливо встановити, що спірна земля передається у приватну власність за рахунок земель лісогосподарського призначення, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство», оскільки її передано у приватну власність фізичних осіб для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, що є неможливим для земель лісогосподарського призначення, тому Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» не мали можливості самостійно встановити обставини, які стали підставою для звернення прокурора до суду. У зв`язку з чим вважав помилковим висновок суду першої інстанції, що перебіг позовної давності починається з дня прийняття Застугнянською сільською радою рішення про передачу у власність земельних ділянок, та наявність підстав для задоволення позову.
 
Із такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій Верховний Суд в цілому погодитись не може з огляду на таке.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та їх нормативно правове обґрунтування
 
Щодо позовних вимог першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі ДП «Київське лісове  господарство»
 
Представництво інтересів громадянина або держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру»                        (тут і далі - в редакції, чинній  на час звернення позивача до суду). Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
 
Згідно з абзацом першим частини другої статті 23 зазначеного Закону прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.
 
Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 23 зазначеного Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. 
 
З наведених норм випливає, що прокурор наділений повноваженнями здійснювати представництво в суді лише двох суб`єктів права - громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) та держави, і не наділений повноваженнями здійснювати представництво в суді інших суб`єктів права.
 
За висновками Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (§ 35, рішення ЄСПЛ від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02).
 
У випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у тих відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах.
 
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (провадження № 12-161гс18, від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18 (провадження № 12-245гс18, від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19), від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21).
 
У судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Тому, зокрема, наявність чи відсутність у органу, через який діє держава, статусу юридичної особи, значення не має.
 
Схожих висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21).
 
При цьому міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи відповідно до статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» наділені повноваженням звернення до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень. 
 
Отже, незалежно від того, хто саме звернувся до суду - орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, чи прокурор, у судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як позивач, а відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор здійснюють процесуальні дії на захист інтересів держави як суб`єкта процесуальних правовідносин. Таким чином, фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор.
 
На відміну від прокурора та органів, через які діє держава, юридичні особи, які не є такими органами, діють як самостійні суб`єкти права - учасники правовідносин. Законом не передбачена можливість прокурора здійснювати процесуальні та інші дії, спрямовані на захист інтересів юридичних осіб. Зокрема, до повноважень прокурора не належить здійснення представництва в суді державних підприємств. При цьому інтереси юридичної особи можуть не збігатися з інтересами її учасників. Тому інтереси державного підприємства можуть не збігатися з інтересами держави, яка має статус засновника (вищого органу) такого підприємства.
 
Відповідно до статті 170 Цивільного кодексу України  (далі - ЦК України) держава у цивільних відносинах діє через органи державної влади, а не через державні підприємства.
 
Таким чином, підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі державного підприємства відсутні.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21).
 
У справі, що переглядається, позовні вимогипершого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури спрямовані на захист прав або інтересів не держави, а ДП «Київське лісове господарство», не підлягають розгляду по суті, оскільки позовну заяву за такими вимогами фактично подано не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах державного підприємства, а прокурор не має повноважень на ведення справ в частині таких вимог.  
 
Тому відповідно до положень  частини третьої статті 400 ЦПК України Верховний Суд вважає за необхідне вийти за межі доводів та вимог касаційної скарги у зв`язку з необхідністю врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21). 
 
Отже, рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині розгляду по суті позовних вимог першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі ДП «Київське лісове господарство», до Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 при визнання недійсним рішення сільської ради та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння підлягають скасуванню із залишенням позову без розгляду в зазначеній частині на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
Щодо позовної вимоги першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства
 
Звертаючись до суду з цим позовом, перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства просив визнати недійсним рішення Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області від 25 квітня 2008 року № 184-20-V в частині передачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 земельних ділянок у приватну власність для будівництва, обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд.
Вимог про витребування спірних земельних ділянок з чужого незаконного володіння  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у власності яких на момент подання позову вони перебували, на користь держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства прокурор не заявляв.   
 
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
 
Статтею 41 Конституції України та статтею 319 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна.
 
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
 
Вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) у порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності.
 
Аналогічних висновків дійшла  Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16 (провадження № 14-2цс21). 
 
Відповідно до статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.
 
Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.
 
Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з його волі. Власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України.
 
Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.     
    
Такі висновки містить постанова Великої Палати Верховного Суду                                  від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18).
 
Крім того, у постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила: «50. Власник з дотриманням вимог статті 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. 51. У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. При цьому закон не вимагає встановлення судом таких обставин у іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права. 52. Оскільки вимога про визнання наказів ГУ Держземагентства незаконними та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою, то така вимога не є нерозривно пов`язаною з вимогою про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. При цьому позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність зазначених наказів без заявлення вимоги про визнання їх незаконними та скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не тягнуть правових наслідків, на які вони спрямовані».
 
У справі, що переглядається Верховним Судом, перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства просив про визнання недійсним рішення Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області від 25 квітня 2008 року № 184-20-V в частині передачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 земельних ділянок у приватну власність для будівництва, обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд. Проте такі вимоги не є необхідним та ефективним способом захисту порушених прав, що не призводить до їх поновлення.
 
Ефективним способом захисту у цій справі є вимоги про витребування спірної земельної ділянки. Проте позивач, звертаючись до суду з позовом, не заявляв вимог про витребування земельної ділянки на користь держави саме в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства. 
 
Тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції у частині вирішення позовної вимоги першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства про визнання недійсним рішення сільської ради підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
 
За змістом частин першої, другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. 
 
З урахуванням наведених мотивів Верховний Суд вважає за необхідне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року в частині вирішення позовної вимоги першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства про визнання недійсним рішення сільської ради скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити із наведених у мотивувальній частині цієї постанови підстав. 
 
Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. 
 
З наведених у мотивувальній частині цієї постанови підстав рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року та постанова Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року в частині вирішення позовних вимог керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ДП «Київське лісове господарство», про визнання недійсним рішення сільської ради та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння підлягає скасуванню, а зазначені позовні вимоги в інтересах держави в особі «Київське лісове господарство» - залишенню без розгляду.
 
Розподіл судових витрат
 
Статтею 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається, в тому числі, із розподілу судових витрат.
 
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
 
Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду в частині вирішення позовної вимоги першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства про визнання недійсним рішення сільської ради та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги, то з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за подання касаційної скарги за вимогу немайнового характеру у розмірі 3 842,00 грн (1921,00 х 200%). 
 
Також Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що аналіз положень пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» свідчить про те, що питання про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині розгляду позовних вимог про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, які залишені без розгляду, може бути здійснено судом лише за клопотанням особи, яка його сплатила.
 
Оскільки на момент розгляду справи Верховним Судом такого клопотання від  ОСОБА_1 чи його представника не надійшло, то підстав для розгляду питання про повернення судового збору за подання касаційної скарги у вказаній частині немає.
 
Керуючись статтями 141, 409, 412, 414, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_11 задовольнити частково. 
 
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року в частині вирішення позовної вимоги першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства про визнання недійсним рішення сільської ради скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.
 
У позові першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури                в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства до Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання недійсним рішення сільської ради відмовити. 
 
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року в частині розгляду позовних вимог першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання недійсним рішення сільської ради, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння скасувати із залишенням без розгляду позовних вимог у зазначеній частині. 
 
Стягнути з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 3 842,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	О. В. Ступак    	
Судді:	І. Ю. Гулейков    	
 	А. С. Олійник     	
 	Г. І. Усик    	
 	В. В. Яремко