УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/7341/21
Провадження № 22-ц/4820/1511/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Журбіцький В.О. 

за участю учасників справи: представника апелянта адвоката Богача А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року (суддя Карплюк О.І.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи – приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
в с т а н о в и в :
У березні 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що жодних цивільно-правових угод з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» він не укладав, жодних фінансових зобов`язань перед ним не має.
Письмової вимоги на погашення заборгованості від відповідача ОСОБА_1 не отримував. Адреса, зазначена у постанові приватного виконавця, відрізняється від його дійсного місця реєстрації.
Крім того, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості, що порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». 
У зв`язку з цим позивач просив суд визнати виконавчий напис №65203, виданий 5 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в сумі 32032,64 грн. таким, що не підлягає виконанню, судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 29 березня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Зупинено стягнення за виконавчим написом №65203, виданим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. від 05.10.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 32032,64 грн., за виконавчим провадженням №64368245, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л.
       Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року у позові відмовлено, заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за виконавчим написом №65203, виданого 5 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в сумі 32032 грн. 64 коп. за виконавчим провадженням №64368245, відкритим приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., скасовано.
Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постановити нове рішення, яким визнати виконавчий напис №65203, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. від 05.10.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 32032,64 грн., таким, що не підлягає виконанню, судові витрати покласти на відповідача.
Вважає вказане рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.
Посилається на те, що жодних нотаріально посвідчених договорів позики чи кредитних договорів ОСОБА_1 не укладав, жодних заяв, звернень чи вимог щодо сплати заборгованості за місцем реєстрації йому не надходило.
Крім того, у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.02.2021 зазначена невірна адреса боржника.
Нотаріусом під час вчинення виконавчого напису не перевірено безспірності заборгованості, яка підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.
Посилаючись на судову практику, апелянт зазначає, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватись лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі і встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, яка зазначена у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Відповідачем не подано відзиву на позовну заяву та не надано доказів виникнення між сторонами фінансових відносин та безспірності заборгованості позивача перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд».
Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.
Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. від 26 лютого 2021 року звернено стягнення на доходи боржника щодо виконання виконавчого напису №65203, виданого 5 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 32032, 64 грн. (а. с. 6).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не надано суду доказів, які б вказували, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таких доказів не здобуто і судом. Позивачем не надано суду кредитного договору, аби з`ясувати умови його укладення, а також в судовому порядку він ніким не оспорюється.
Однак, з таким висновком не погоджується Хмельницький апеляційний суд. 
Так, за правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 7 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі в випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).
Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.
Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»).
Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Відповідно до вимог підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ цього Порядку).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ цього Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до п. 1 Переліку №1172 для одержання виконавчого напису щодо стягнення за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.
Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.
З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.
Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат».
Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.
Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19).
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі».
З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно не обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряти доводи боржника в повному обсязі й встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.
На викладене вище суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи та доказів не встановив, належним чином не перевірив доведеності безспірності заборгованості позивача перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Разом з тим, в апеляційній скарзі апелянт обґрунтовано посилається на те, що жодних нотаріально посвідчених договорів позики чи кредитних договорів він не укладав, жодних заяв, звернень чи вимог щодо сплати заборгованості за місцем реєстрації йому не надходило, у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.02.2021 зазначена невірна адреса боржника, нотаріусом під час вчинення виконавчого напису не перевірено безспірності заборгованості, яка підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. 
Суд, не перевірив доводів боржника в повному обсязі.
Відповідач та треті особи в судах першої та апеляційної інстанції не спростували твердження позивача, що він жодної цивільно-правової угоди не укладав, жодних фінансових зобов`язань перед відповідачем не має, кошти не отримував, що у договорі та виконавчому написі зазначено невірну адресу його проживання. Матеріали справи доказів на спростування зазначених тверджень не містять.
Документ, який підтверджує фінансові зобов`язання позивача перед відповідачем, в матеріалах справи як доказ відсутній.
У наданому на вимогу Хмельницького апеляційного суду виконавчому написі підставою для вчинення зазначеного напису зазначено кредитний договір № 014/0606/82/0077782 від 2 липня 2012 року. Приватному виконавцю разом з виконавчим написом направлено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0606/82/0077782 від 17 квітня 2013 року. 
Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, оскільки судом зроблено висновки, що не відповідають обставинам справи та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
       Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове рішення, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, змінює розподіл судових витрат.
       За подання позовної заяви ОСОБА_1 сплатив 908 грн. судового збору (а. с.9), за заяву про забезпечення позову – 454 грн. (а. с. 32), за подання апеляційної скарги – 1362 грн. (а. с. 80). Тому з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 2724 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати виконавчий напис №65203, виданий 5 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в сумі 32032,64 грн. таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (код ЄДРПОУ 42642578, місцезнаходження: вул. Саксаганського, 14, офіс 301, м. Київ, 01033) 2724 грн. судового збору.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.
Повне судове рішення складено 28 грудня 2021 року.

Судді А.В. Купельський 

Т.О. Янчук

 
О.І. Ярмолюк