ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року	Львів	Справа № 140/6017/21 пров. № А/857/23281/21	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.
при секретарі судового засідання:                Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Луцької міської ради на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 року (рішення ухвалене у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Димарчук Т.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача сільськогосподарське підприємство у формі ТОВ "Деметра", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Ківерцівський національний природний парк Цуманська пуща про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-
                                                 ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, а пізніше, з урахуванням уточнених позовних вимог, до Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, кадастровий номер 0721885000:04:000:0829 за рахунок земель державної власності, що знаходиться в постійному користуванні Сільськогосподарського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Деметра (СГП ТзОВ Деметра) та розташована на території Луцької міської об`єднаної територіальної громади, біля с. Озерце, зобов`язання Луцької міської ради затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки шляхом безоплатної передачі у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, кадастровий номер 0721885000:04:000:0829 за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться в постійному користуванні СГП ТзОВ Деметра та розташована на території Луцької міської об`єднаної територіальної громади, біля с. Озерце.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що у зв`язку з неотриманням у місячний термін відмови ГУ Держгеокадастру у Волинській області за заявою від 24.12.2020 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою бажаної для відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, він 12.02.2021 надіслав ГУ Держгеокадастру у Волинській області повідомлення про розроблення вищевказаного проекту. Просив позов задоволити.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Луцької міської ради щодо не прийняття відповідного рішення за заявою ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 0721885000:04:000:0829, яка розташована на території Луцької міської об`єднаної територіальної громади, біля с. Озерце. Зобов`язано Луцьку міську раду на засіданні чергової сесії міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 0721885000:04:000:0829, яка розташована на території Луцької міської об`єднаної територіальної громади, біля с. Озерце та прийняти відповідне рішення у межах своїх повноважень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржила Луцька міська рада. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області із заявою від 24.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки державної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, розташованої за межами Жидичинської ОТГ у межах норм безоплатної приватизації. 
До заяви позивач додав, зокрема: графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, а також нотаріально посвідчену заяву СГП ТзОВ Деметра від 22.12.2020 про надання згоди на вилучення із користування частини земельної ділянки кадастровий номер 0721885000:04:000:1923 для надання у власність ОСОБА_1 . 
Вказана заява зареєстрована в головному управлінні 31.12.2020 за №М-12431/0/94-20.
Позивач 09.02.2021 на підставі абзацу третього частини сьомої статті 118 ЗК України надіслав на адресу ГУ Держгеокадастру у Волинській області повідомлення про розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки (а.с.15).
За замовленням позивача та відповідно до договору про розроблення проекту землеустрою від 09.02.2021 №210306000026-ПЗ Волинською регіональною філією Державного підприємства “Центр Державного земельного кадастру” Турійського районного виробничого відділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру виготовлено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області.
Відповідно до висновку експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про розгляд документації із землеустрою від 26.04.2021 №5359/82-21 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, що розташована за межами території Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області відповідає земельному законодавству і прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам та його погоджено.
Земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера 0721885000:04:000:0829, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру НВ-0711478852021 від 12.05.2021 (а.с.24 зворот).
ОСОБА_1 14.05.2021 надіслав до ГУ Держгеокадастру у Волинській області заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером 0721885000:04:000:0829 для ведення особистого селянського господарства. До заяви позивач додав: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. 
Вказану заяву відповідач отримав 17.05.2021.
ГУ Держгеокадастру у Волинській області листом від 04.06.2021 №М-1623/0-1750/0/95-21 повідомило позивача про неможливість затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 0721885000:04:000:0829, з посиланням на те, що в ГУ Держгеокадастру у Волинській області відсутні повноваження щодо розпорядження бажаною до відведення земельною ділянкою. Рекомендовано звернутись до відповідної територіальної громади за місцем розташування земельної ділянки.
ОСОБА_1 16.06.2021 звернувся до Луцької міської ради з заявою про затвердження проекту землеустрою №16-21-0137 щодо відведення та надання у власність земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером 0721885000:04:000:0829 для ведення особистого селянського господарства. До заяви позивач додав: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки №16-21-0137 та витяг з Державного земельного кадастру від 12.05.2021 про земельну ділянку з кадастровим номером 0721885000:04:000:0829; копії заяви до ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 24.12.2020 про дозвіл на розроблення проекту землеустрою; повідомлення ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 09.02.2021; договір на розроблення проекту землеустрою від 09.02.2021.
Луцька міська рада, розглянувши заяву позивача, листом від 09.07.2021 №6.1-7/54/2021 повідомила заявника, що відповідно до пункту 24 розділу X Перехідних положень ЗК України надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради. Головним управління Держгеокадастру у Волинській області проінформовано Луцьку міську раду щодо переліку наданих дозволів на розроблення документації із землеустрою, рішення про затвердження яких не приймалось, інформація щодо надання дозволу громадянину ОСОБА_1 відсутня (лист від 04.06.2021 №18-3-0.32-3538/2-21).
Наявна інформація про державну реєстрацію іншого речового права з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровим номером 0721885000:04:000:1923 площею 34,2471 га - постійне користування сільськогосподарського підприємства у формі ТзОВ «Деметра».
Земельна ділянка площею 2,0 га кадастровим номером 0721885000:04:000:0829 сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі за цільовим призначенням — для іншого сільськогосподарського приз начення (А.01.13), а згідно з пунктом 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства — Код КВЦПЗ А.01.03. ОСОБА_1 подана заява про надання у власність земельної ділянки та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровим номером 0721885000:04:000:0829) загальною площею 2,0 га — для ведення особистого селянського господарства (А.01.03). Відповідно до абзацу 3 підпункту “б” пункту 2 статті 21 Закону України “Про Державний земельний кадастр” відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення. Керуючись пунктом 5 статті 20 ЗК України та статтею 50 Закону України “Про землеустрій”, ОСОБА_1 необхідно розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення на земельну ділянку площею 2,0 га кадастровим номером 0721885000:04:000:0829 для ведення особистого селянського господарства (А.01.03). Враховуючи вищенаведене, Луцька міська рада повертає проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та документи що були додані до заяви.
Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (надалі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 та 3 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.
Згідно пункту “б” частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Відповідно до ст. 122 ЗК України вирішення питань стосовно передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Частинами першою, другою статті 116 ЗК України врегульовано, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.   
Пунктом “в” частини третьої статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Пунктом “б” частини 1 статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Згідно частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
Частиною 8 статті 118 ЗК України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Згідно частини 1 статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Частиною 4 статті 186-1 ЗК України передбачено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.
Частиною 5 статті 186-1 ЗК України визначено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.
Згідно з частинами 6, 8 статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).
Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.
Згідно пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 (далі - Порядок №1051), державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.
Приписами частини 9 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:
1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;
2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);
3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;
4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;
5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.
Законодавством України встановлено підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.
Підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.
Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку, визначеному статтею 186-1 ЗК України, норми статті 118 ЗК України не містять. При цьому, перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.10.2018 у справі № 820/4852/17, та враховуються при вирішенні цієї справи.
Волинською регіональною філією Державного підприємства “Центр Державного земельного кадастру” Турійського районного виробничого відділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру виготовлено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с.21-23).
Згідно норм частини першої ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
Частинами 1, 2 статті 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Виходячи з наведених правових норм, рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою належить до виключних повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. Рішення, дії або бездіяльність міської ради про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою, надання земельних ділянок, залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
За яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.
Заява ОСОБА_1 від 16.06.2021 про затвердження проекту землеустрою №16-21-0137 щодо відведення та надання у власність земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером 0721885000:04:000:0829 для ведення особистого селянського господарства на розгляд сесії Луцької міської ради винесена не була, відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду прийнято не було.
Законодавцем передбачено виключну процедуру розгляду питань з погодження проектів землеустрою та інших земельних питань.
Відтак, апеляційним судом встановлено, що питання про затвердження (чи не затвердження) проекту землеустрою уповноваженим суб`єктом владних повноважень на сесії Луцької міської ради не розглядалося, а відповідне рішення не приймалося.
За таких обставин, Луцькою міською радою не було дотримано вимог ст.ст. 26, 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” при розгляді заяви про затвердження проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передачі вказаної земельної ділянки ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вимога щодо визнання бездіяльності Луцької міської ради протиправною підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:          

Апеляційну скаргу Луцької міської ради залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 року у справі №140/6017/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 02.03.2022