ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 215/6342/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року (суддя Озерянська С.І.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, яка проявилася у не вжитті заходів для забезпечення абсолютного фундаментального права на соціальну допомогу, якою буде забезпечено рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму відповідно до правової позиції ст. 46, 48 Конституції України; 
- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, яка виявилася у непідкоренні ст. 3, 19, 46, 68, 92 Конституції України згідно заяви (запиту) від 21.09.2020 вх. 550; 
- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, яка виявилася у не винесенні за результатами розгляду звернення від 21.09.2020 вх. 550 індивідуального акту та у порушенні управлінської функції відповідно п. 18, 19, ч. 1 ст. 4 КАС України і ст. 3, 19, 144 Конституції України; 
- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, яка виявилась у не визначеності способу захисту права на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у повному обсязі, у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням системи місцевого самоврядування та зазначити закон вимоги якого порушено ним згідно ст. 249 КАС України
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною залишено без руху.
Встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати докази сплати суми судового збору у розмірі 840,80 грн. або докази на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік; надати копію паспорту позивача на підтвердження факту наявності у позивача адміністративної процесуальної дієздатності та надати копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.
Вказану ухвалу суду позивач отримав 04.02.2021, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах адміністративної справи.   
На виконання вимог ухвали від позивача надійшла заява про поновлення провадження по справі після усунення недоліків. У вказаній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з доходом, який менше рівня прожиткового мінімуму. На підтвердження обставин, зазначених у заяві, позивачем надано довідку Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг №4558 від 03.08.2020 про отримання компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю I групи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві. 
Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позову без руху. Позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що компенсаційна виплата по догляду за особою з інвалідністю І групи є єдиним джерелом доходу позивача, в тому числі, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Крім того, не надано і жодних доказів того, що він є членом малозабезпеченої сім`ї з доходом менше рівня прожиткового мінімуму.
При цьому, позивачем не виконані інші вимоги ухвали суду від 14.12.2020, а саме: не надано копію паспорту позивача на підтвердження факту наявності у позивача адміністративної процесуальної дієздатності; не надано копії доданих до позовної заяви документів для відповідача. 
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю згідно зі ст. 315 КАС України.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення. Зокрема зазначає, що він є членом малозабезпеченої сім`ї з доходом, менше рівня прожиткового мінімуму, тому судовий збір не сплачується. Крім того, вказує на неправильність, неповноту дослідження доказів та встановлення обставин у справі, оскільки існують достатні підстави для звільнення від сплати судового збору.  
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 у листопаді 2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом.
Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».
Частиною 1 статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Також суд зазначає, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено пільги щодо сплати судового збору. 
На підтвердження обставин неможливості сплати судового збору ОСОБА_1 надавалася довідка Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг про отримання компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю I групи.
Жодних інших належних доказів неможливості сплати судового збору позивачем до суду не надано, матеріали адміністративної справи не містять. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що надана позивачем довідка є недостатніми для визначення річного доходу позивача. 
Крім того позивачем жодним чином не спростовано можливості сплати судового збору з інших джерел. Отримання будь-якої інформації та встановлення обставин щодо матеріального становища позивача шляхом направлення запитів тощо, не є обов`язком суду. 
Вказана правова позиція також викладена в ухвалі Верховного Суду від 09.09.2019 у справі № 215/3553/17. 
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Натомість позивачем не доведено обставини, зазначені у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, а тому таке клопотання не може бути задоволено.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.
Керуючись ст. ст.  243,  250,  316,  321,322,  325 КАС України, суд,  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров