Справа №939/936/20
Апеляційне провадження №22-ц/824/3718/2022

 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022  року                                                                                     місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді     Журби С.О., 
суддів                           Писаної Т.О., Приходька К.П., 
за участю секретаря             Сас Ю.В.,
розглянувши справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Бородянського районного суду Київської області від  09 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Орізон» про стягнення заборгованості за договором позики,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У травні 2020 року позивач звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Орізон» про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування позову зазначив, що 10 січня 2012 року між ним та ТОВ «Орізон» укладено договір позики, за умовами якого він позичив даному товариству 60 000 дол. США. Позика мала бути повернена  відповідач не пізніше 15 січня 2013 року, проте відповідач взяті у борг гроші так і не повернув. Пунктом 3 договору позики передбачено, що у випадку невиконання зобов`язання за договором позичальник крім суми боргу зобов`язується сплатити позикодавцю штраф у розмірі 25% від неповерненої частини боргу. Таким чином сума боргу відповідача з урахуванням штрафу становить: 60 000 дол. США (позичені кошти), 15 000 дол. США (штраф від позиченої суми), а разом - 75 000 дол. США, що в еквіваленті на момент подання позову становить 1 997 250 грн. У зв`язку з вищевикладеним просив суд стягнути з ТОВ «Орізон» на його користь 1 997 250 грн.
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року позов задоволено, стягнуто з ТОВ «Орізон» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 1 997 250 грн.; стягнуто з ТОВ в дохід бюджету судовий збір у розмірі 10510 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, у лютому 2021 року АТ «Універсал Банк»,  яке не було учасником справи, направило апеляційну скаргу, в якій зазначило, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.
Постановою Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» задоволено частково, рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року скасовано, матеріали справи № 939/936/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Орізон» про стягнення заборгованості за договором позики передано до Господарського суду м. Києва, на розгляді якого перебуває справа № 910/15194/20 про банкрутство ТОВ «Орізон».
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, у  серпні 2021 року ОСОБА_1 направив касаційну скаргу, в якій просив постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року скасувати, а рішення Бородянського районного суду Київської області від  09 вересня 2020 року залишити в силі.
Постановою Верховного Суду від 14 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Скасовуючи вищевказану постанову Верховний Суд зазначив, що скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, виходив з порушення судом першої інстанції норм процесуального права, проте не встановив наявність у особи, яка подала апеляційну скаргу, права на оскарження судового рішення та не перевірив, чи вирішив суд першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи у суді першої інстанції.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 січня 2022 року справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Бородянського районного суду Київської області від  09 вересня 2020 року прийнято до свого провадження.
02 лютого 2022 року до Київського апеляційного суду від АТ «Універсал Банк» надійшли додаткові письмові пояснення.
Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до наступних висновків:
В ході розгляду справи судом встановлено, що у травні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Орізон» з позовом про стягнення боргу за договором позики від 10 січня 2012 року.
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року позов задоволено, стягнуто з ТОВ «Орізон» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 1 997 250 грн.; стягнуто з ТОВ в дохід бюджету судовий збір у розмірі 10510 грн.
18 лютого 2021 року АТ «Універсал Банк», яке не було учасником справи, звернулося з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року порушено права банку.
Своє право на оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі апелянта зазначив про те, що 26.12.2007 року між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Орізон» було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг  №BL742, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати ТОВ «Орізон» кредитні послуги у валютах, вказаних у цьому договорі, в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 900 000 дол. США.
26.12.2007 року між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Орізон» було укладено додаткову угоду №BL742-K/1 до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL742 від 26.12.2007 року. Відповідно до додаткової угоди позичальнику надавався кредит у сумі 900 000 дол. США, строком на 240 місяців, до 01.12.2027 року, зі сплатою 12% річних.
З метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Орізон» за Генеральним кредитним договором та додатковою угодою, 26.12.2007 року в іпотеку АТ «Універсал Банк» було передано нерухоме майно.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05 грудня 2017 року у справі №910/2983/16 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» в повному обсязі  та стягнуто з ТОВ «Орізон» на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитом в розмірі 781 812, 34 дол. США, заборгованість по відсоткам в розмірі 78 243, 22 дол. США, заборгованість по підвищеним відсоткам в розмірі 2 130, 03 дол. США та судовий збір в розмірі 206 700, 00 грн.
09 листопада 2020 року господарським судом м. Києва відкрито провадження у справі № 910/15194/20 про банкрутство ТОВ «Орізон», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном товариства.
З огляду на вищевказане, збільшення розміру заборгованості ТОВ «Орізон» перед кредиторами, в тому числі й за оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, впливає на інтереси АТ «Універсал Банк», оскільки можливість погашення заборгованості боржника перед банком можливе лише в тому випадку, якщо майна чи активів ТОВ «Орізон»  вистачить на погашення таких заборгованостей, а це напряму залежить від розміру активів боржника з однієї сторони та розміру визнаних у встановленому порядку боргових зобов`язань боржника з іншої сторони. 
В ході апеляційного розгляду представник позивача заперечував посилання апелянта на можливість впливу на інтереси банку факту існування та розміру заборгованості ТОВ «Орізон» перед позивачем на тій підставі, що зобов`язання ТОВ «Орізон» перед банком забезпечене іпотекою, яка передбачає, що вимоги банку до ТОВ «Орізон» будуть погашені за рахунок предмета іпотеки в першу чергу, незалежно від наявності інших кредиторів.
Оцінюючи зазначені твердження представника позивача, апеляційний суд виходить з того, що у випадку, якщо б розмір заборгованості ТОВ «Орізон» перед банком був би менший ніж вартість іпотечного забезпечення, така позиція позивача була б слушною, і наявність інших кредиторів ТОВ «Орізон» не впливала б на можливість задоволення вимог боржника перед апелянтом. В той же час, коли розмір заборгованості боржника перевищує вартість переданого в іпотеку майна, лише частина заборгованості перед іпотекодержателем покривається іпотекою, інша ж частина стягується в загальному порядку.  В такому випадку кількість кредиторів і об`єм заборгованості значно впливає на саму можливість погашення такої заборгованості.
Апелянтом було надано до апеляційного суду постанову Верховного Суду від 27.10.2021 р. у справі № 910/15194/20, яким було встановлено що ухвалою господарського суду міста Києва від 20.01.2021 р. у справі № 910/15194/20 по відношенню до боржника (ТОВ «Орізон») АТ «Універсал Банк» визнано кредитором з грошовими вимогами на суму 26 547 635,04 грн., з яких 4 204,00 грн. вимоги першої черги, 20 467 431,04  грн. - вимоги четвертої черги, і лише вимоги на 6 076 000,00 грн. - забезпечені заставою. 
З огляду на вищевказане, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що питання щодо встановлення підстав для збільшення заборгованості ТОВ «Орізон» перед кредиторами, яке по суті є предметом розгляду у даній справі, в безумовному порядку зачіпає права та інтереси АТ «Універсал Банк». За таких умов апеляційний суд констатує наявність у АТ «Універсал Банк» передбаченого процесуальним законом права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
Положеннями ч. 3 ст. 376 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. Серед іншого такою підставою є прийняття рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
З огляду на вищевказане оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню, а питання, що було предметом розгляду, - вирішенню судом апеляційної інстанції по суті спору.
09 листопада 2020 року Господарським судом м. Києва було відкрито провадження у справі № 910/15194/20 про банкрутство ТОВ «Орізон», введено мараторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном товариства. На даний час розгляд даної справи про банкрутство не завершений.
21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року. 
У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.
Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга вказаної статті).
Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (частина третя вказаної статті).
Зі змісту вказаних норм убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.
Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.
Таким чином розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.
Зважаючи на викладене, при встановленні того, що відносно сторони у цивільній справі, до якої пред`явлені майнові вимоги, відкрите провадження у справі про банкрутство, суд цивільної юрисдикції не закриває провадження у справі, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, а передають справу до господарського суду міста Києва, на розгляді якого перебуває справа про банкрутство  боржника.
Зазначена правова позиція була встановлена Великою Палатою Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц.
За таких обставин та на виконання чинного на час перегляду справи в апеляційному порядку Кодексу України з процедур банкрутства суд приходить до висновку про передачу цієї справи до Господарського суду м. Києва, на розгляді якого перебуває справа № 910/15194/20.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.
Рішення Бородянського районного суду Київської області від  09 вересня 2020 року скасувати, матеріали справи №939/936/20 передати до Господарського суду міста Києва, на розгляді якого перебуває справа №910/15194/20 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Орізон».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

 
Головуючий                                                                                                  С.О. Журба

Судді                                                                                                              Т.О. Писана 

                                                                                                                        К.П. Приходько