УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
03 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 199/40/22
провадження № 51-458 ск 22
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2022 року про повернення апеляційної скарги,
встановив:
Як слідує зі змісту оскарженої ухвали, ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2022 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби за місцем проживання, із забороною залишати місце проживання з 21 год до 06 год без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду строком до 06 березня 2022 року включно.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2022 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді повернуто на підставі 
п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, оскільки вона подана особою, яка не має права її подавати.
Не погодившись із ухвалою апеляційного суду потерпілий звернувся з касаційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає ухвалу апеляційного суду незаконною та необґрунтованою, оскільки вона постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не відповідає практиці Касаційного кримінального суду Верховного Суду. 
Перевіривши касаційну скаргу, долучену до неї копію оскаржуваної ухвали, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2 
ст. 428 КПК України.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
За приписами ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Положеннями ч. 1 ст. 309 КПК України визначений перелік ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені у апеляційному порядку. До такого переліку, зокрема, входять ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні (п. 4 ч. 1 ст. 309 КПК України).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 393 КПК України потерпілий або його представник чи законний представник мають право подати апеляційну скаргу в частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції. 
Як вказано у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 756/10189/20 (провадження № 51-517кмо21) суб`єктний склад забезпечувальних проваджень, до яких відноситься провадження з розгляду слідчим суддею клопотань про застосування запобіжного заходу, не є тотожним суб`єктному складу основного кримінального провадження.
При цьому, кримінально-процесуальний статус потерпілого, залежно від конкретної стадії кримінального провадження, відрізняється колом його прав та специфікою їх реалізації. Проте, потерпілий на будь-якій стадії кримінального провадження залишається самостійним учасником кримінального провадження, а зміна його процесуального статусу характеризується лише колом його прав, які визначені для різних стадій кримінального провадження, відповідно до ст. 56 КПК.
За змістом п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України у взаємозв`язку із ст. 55 КПК України, потерпілий є учасником кримінального та судового провадження, однак, на загальних підставах, але до жодної із сторін кримінального провадження не належить. Лише у випадку, коли прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення в суді, а потерпілий погодився підтримувати обвинувачення в суді, то такий потерпілий користується усіма правами сторони обвинувачення під час судового розгляду (частини 2 та 4 статті 340 КПК України). Потерпілий на стадії досудового розслідування правами сторони обвинувачення не наділений та, відповідно, не користується, а перелік його прав та обов`язків передбачено у статтях 56-57 КПК України.
З положень глави 18 КПК України вбачається, що на стадії досудового розслідування питання, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу, вирішуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора, за участю підозрюваного, обвинуваченого, його захисника. За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя постановляє ухвалу, яку і можуть оскаржити вказані особи.
Таким чином, з огляду на положення наведених правових норм, законодавчо не визначено право потерпілого, його законного представника чи представника оскаржити в апеляційному порядку постановлене слідчим суддею судове рішення про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Суддя Дніпровського апеляційного суду, постановляючи ухвалу 12 січня 2022 року, дійшов правильного висновку, що потерпілий ОСОБА_4 не відноситься до осіб які мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо 
ОСОБА_5 , а тому обґрунтовано повернув йому апеляційну скаргу на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України. З таким висновком погоджується і колегія суддів касаційного суду.
Така позиція узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зокрема, з висновками викладеними у постанові від 10 червня 2020 року у справі № 640/3693/15-к (провадження № 51-5737км19) та ухвалах від 
20 серпня 2018 року у справі № 646/4532/18 (провадження № 51-8107ск18), від 
01 квітня 2019 року у справі № 757/6929/19-к (провадження № 51-1065 ск 19) та від 14 липня 2020 року у справі 454/1529/20 (провадження 51-3111ск20).
Оскаржувана ухвала відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданого до неї судового рішення колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а відповідно у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 
12 січня 2022 року про повернення апеляційної скарги. 
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3