ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" грудня 2021 р.           Справа№ 927/169/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Куксова В.В.
суддів:            Тищенко А.І. 
          Шаптали  Є.Ю. 
 
при секретарі         Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 15.12.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Чернігівської міської ради
на рішення Господарського суду Чернігівської області 
від 06.05.2021 
у справі №927/169/21 (суддя Белов С.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітоілагротрейд"
до Чернігівської міської ради
про визнання незаконним і скасування пункту рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Профітоілагротрейд» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Чернігівської міської ради (далі - відповідач, скаржник) про визнання незаконним та скасування пункту 4.8 рішення 3 сесії Чернігівської міської ради VIІI скликання від 24.12.2020 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Профітоілагротрейд» передано в оренду строком до 24.12.2025 земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:01:029:0238) площею 0,5655га по вул. Попова, 2 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації об`єктів нерухомості) та встановлено розмір орендної плати на рівні 12% відсотків від нормативної грошової оцінки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний пункт рішення Чернігівської міської ради не відповідає положенням Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскільки встановлений для позивача розмір ставки орендної плати відрізняється (є більшим) від розміру ставок за користування земельними ділянками з аналогічним цільовим (функціональним) призначенням, відведеними відповідачем іншим орендарям. Такий розмір становив для них 3% чинної нормативної грошової оцінки землі. Лише позивачу безпідставно встановлено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою на рівні 12%, що створює дискримінаційні умови для його діяльності у порівнянні з іншими суб`єктами господарювання.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2021 позов задоволено повністю.
Визнано незаконним та скасовано пункт 4.8 рішення Чернігівської міської ради від 24.12.2020 №3/VІII-33 Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам в частині встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Профітоілагротрейд" розміру орендної плати на рівні 12% (дванадцяти відсотків) від нормативної грошової оцінки.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Чернігівська міська рада звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2021 у справі №927/169/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Також в прохальній частині апеляційної скарги, скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2021 у справі №927/169/21.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач не обґрунтовує та не надає докази нерівності ведення господарської діяльності у порівнянні з аналогічною діяльністю іншими суб`єктами господарювання, яким Чернігівська міська рада встановила меншу відсоткову ставку орендної плати, надане позивачем рішення міської ради від 24.12.2020 містить пункти щодо встановлення і іншим суб`єктам господарювання 12% орендної плати.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2021 апеляційну скаргу Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2021 у справі №927/169/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Яковлєва М.Л., Шаптали Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2021 у справі №927/169/21 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №927/169/21.
Від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №927/169/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітоілагротрейд" до Чернігівської міської ради про визнання незаконним і скасування пункту рішення.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 апеляційну скаргу Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2021 у справі №927/169/21 - залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.
Від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків від 19.07.2021, до якої додано платіжне доручення №130 від 08.07.2021 про сплату судового збору в розмірі 3405,00 грн.
Головуючий суддя Куксов В.В. перебував у щорічній відпустці з 12.07.2021 по 20.08.2021.
Суддя Яковлєв М.Л. перебував у щорічній відпустці з 02.08.2021 по 01.09.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 задоволено клопотання Чернігівської міської ради про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2021 у справі №927/169/21. Відновлено Чернігівській міській раді строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2021 у справі №927/169/21. Відкритоапеляційне провадження за апеляційною скаргою Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2021 у справі №927/169/21. Призначено справу до розгляду на раніше визначену дату 20.10.2021
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у зв`язку перебуванням судді Яковлєва  М.Л. на лікарняному, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №927/169/21.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2021 для розгляду справи №927/169/21 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов  В.В., судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 апеляційну скаргу Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2021 у справі №927/169/21 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Тищенко А.І., Шаптали Є.Ю. Призначено справу до розгляду на 15.12.2021.
18.10.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу ,відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2021 у справі №927/169/21 без змін.
Учасники апеляційного провадження в судове засідання 15.12.2021 не з`явилися. Про поважність неявки суд апеляційної інстанції не повідомили.
Законом України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:
"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України,   пункту 3  розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
У зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд справи підлягає здійсненню у розумний строк з огляду на ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11, пункту 4 розділу Х Прикінцевих положень  ГПК України.
Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки учасники апеляційного провадження про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності представників учасників апеляційного провадження. 
В судовому засіданні 15.12.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 22.03.2017 між TOB «Профітоілагротрейд» та ПАТ «Чернігівбуд» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №1073, за яким позивачем придбано у власність 1/10 частину об`єктів нерухомості, що знаходяться за адресою по вул. Попова, буд.2, у м. Чернігові, розташовані на земельній ділянці кадастровий номер 7410100000:01:029:0110, що складаються з: пункту ТО літ. Ж- 1 , площею 16,4 кв.м., гаражу літ. Р-1 , площею 423 кв.м., насосної літ. С-1 , площею 3,5 кв.м., складів ПММ літ. Т-1 , У-1 , Ф-1 , загальною площею 311,4 кв.м., цеху літ. Х-1 , площею 116,1 кв.м., загальною площею 870,7 кв.м.
Для обслуговування належних позивачу об`єктів нерухомості, рішенням Чернігівської міської ради від 27.09.2018 №34/VIІ-21 Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам земельну ділянку з кадастровим номером 7410100000:01:029:0110 площею 1,1512 га по вул. Попова, 2 у м. Чернігові передано позивачу в оренду терміном до 27.09.2023 року для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації об`єктів нерухомості); встановлено розмір орендної плати на рівні 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
05.11.2018 між позивачем та Чернігівською міською радою укладено Договір оренди земельної ділянки №4467, згідно якого ТОВ "Профітоілагротрейд" прийняло у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації об`єктів нерухомості) з кадастровим номером 7410100000:01:029:0110 площею 1,1512 га по вул. Попова, 2 у м. Чернігові. Згідно пункту 9 Договору оренди земельної ділянки від 05.11.2018 року, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Право оренди земельної ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.11.2018; номер запису 29147918, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.01.2021 №240793028, що міститься в матеріалах справи
У квітні 2020 року позивачем було віджучено частину належних йому об`єктів нерухомості, внаслідок чого у власності останнього залишились адмінбудівля Я-2 загальною площею 201,2 кв.м.; цех Х-1 загальною площею 116,1 кв.м., навіс х , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.02.2021 року №242528708, що міститься в матеріалах справи.
Рішенням Чернігівської міської ради від 30.04.2020 №53/VІІ-21 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичними особам» ТОВ «Профітоілагротрейд» надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки (кадастровий номер 7410100000:01:029:0110) площею 1,1512 га по вул. Попова, 2 у м. Чернігові.
Позивачем було здійснено розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки (кадастровий номер7410100000:01:029:0110) площею 1,1512 га по вул. Попова, 2 на три окремі земельні ділянки та здійснено державну реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Рішенням 3 сесії Чернігівської міської ради VIII скликання від 24.12.2020 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам» , ураховуючи технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 7410100000:01:029:0110), площею 1,1512 га, по вул. Попова, 2, від 05.11.2018 №4467 укладений між ТОВ «Профітоілагротрейд» та Чернігівською міською радою було розірвано; передано  ТОВ «Профітоілагротрейд  земельну ділянку кадастровий номер 7410100000:01:029:0238, площею 0,5655 га по вул.Попова,2 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості ( для експлуатації об`єктів нерухомості) в оренду строком до 24.12.2025; встановлено розмір орендної плати на рівні 12% нормативної грошової оцінки.
Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Профітоілагротрейд зазначає, що рішенням Чернігівської міської ради №36/VІІ - 30 Про внесення змін і доповнень до рішення міської ради від 30.01.2015 Про місцеві податки (47 сесія 6 скликання) зі змінами і доповненнями (49 сесія, 53 сесія 6 скликання, № ЗЛГС-11, № 13ЛЧІ-20, № 14ЛЧІ-20, № 16ЛЧІ-2, № 19/УІІ-16, № 25/УІІ-2б, № 26ЛЧІ-14, № 28ЛЧІ-21, № 29/УІІ - 19, №35ЛЧІ - 22) від 29.11.2018 року встановлено, що розмір орендної плати земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (Код КВЦПЗ 11.02.) встановлюється на рівні 3% нормативної грошової оцінки. Натомість позивачу безпідставно встановлено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою на рівні 12%, що створює дискримінаційні умови для його діяльності порівняно з іншими суб`єктами господарювання; спірний пункт рішення Чернігівської міської ради не відповідає положенням Закону України «Про захист економічної конкуренції» .
Позивач посилається на проект рішення 3 сесії VIII скликання Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам , підготований управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради у відповідності до Положення про дане управління, затвердженого рішенням міської ради від 28.02.2017 року 16/VІІ-14, з якого вбачається, що управління земельних ресурсів при підготовці проекту рішення виклало п. 4.8. проекту рішення в редакції, що передбачала встановлення позивачу орендної плати за користування земельною ділянкою (кадастровий номер 7410100000:01:029:0238) площею 0,5655 га по вул. Попова, 2 у м. Чернігові для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на рівні 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Відповідно до ст. 12 Положення про постійні комісії міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 01.12.2020 №2/УІІІ-4 постійні комісії проводять аналіз відповідності рішень виконавчих органів ради міської ради, розпоряджень міського голови вимогам Конституції України та чинним законам.
Згідно ст. 18 Положення про постійні комісії міської ради VIII скликання, постійні комісії можуть вносити пропозиції щодо питань на розгляд міської ради. Статтею 23 положення про постійні комісії визначено, що за результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а вразі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії.
Матеріали справи не містять доказів надання депутатськими комісіями міської ради пропозицій щодо підвищення розміру орендної плати до рівня 12% нормативної грошової оцінки позивачу за користування земельною ділянкою (кадастровий номер 7410100000:01:029:0238) площею 0,5655 га по вул. Попова, 2 у м. Чернігові для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості
У поданому відзиві на позов відповідач щодо позовних вимог заперечував, просив відмовити у позові, наголошує на тому, що, приймаючи рішення від 24.12.2020 №3/ VIII-33 в оскарженій частині, діяв в межах та у спосіб, передбачені законодавством.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції керувався тим, що під час розгляду справи відповідачем не надано суду належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження того, що прийняте ним рішення від 24.12.2020 №3/VІІІ-33 в частині встановлення ним для позивача орендної плати у розмірі 12% від діючої нормативної грошової оцінки земель відповідає легітимній меті, а також балансу суспільного й приватного інтересу позивача, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Розглянувши апеляційну скаргу Чернігівської міської ради, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з частиною 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Чернігівська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законодавством України.
Статтею 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди), шляхом укладання договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами (частина 1 статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ).
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина 10 статті 59 зазначеного Закону).
Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.
Як убачається із матеріалів справи, позивач просить визнати незаконним та скасувати в частині встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Профітоілагротрейд" розміру орендної плати на рівні 12% від нормативної грошової оцінки землі пункт 4.8 рішення Чернігівської міської ради від 24.12.2021 №3/VІII-33. Як на підставу позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Профітоілагротрейд" посилається на положення Закону України «Про захист економічної конкуренції», стверджуючи, що орган місцевого самоврядування, встановивши у спірному рішенні ставку орендної плати - 12 % від нормативної грошової оцінки землі, хоча при цьому для інших суб`єктів господарювання встановлено меншу ставку орендної плати за користування земельними ділянками з таким самим цільовим призначенням, створив для позивача дискримінаційні умови господарської діяльності порівняно з іншими суб`єктами господарювання, порушив права та інтереси позивача, незважаючи на те, що Законом України «Про захист економічної конкуренції», Законом України «Про засади запобігання протидії дискримінації в Україні» заборонено дискримінацію з боку органів місцевого самоврядування.
Відповідно до частин першої, другої статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Згідно з підпунктами 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Згідно з пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Відповідно до п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.
Статтею 10 ПК України до місцевих податків віднесено податок на майно, який складається, зокрема, з плати за землю (пп. 265.1.3 п. 265.1 ст. 265 ПК України ) - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України ).
Таким чином, повноваження з визначення розміру плати за землю, яка справляється у формі орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, що віднесена до місцевих податків, належать органам місцевого самоврядування.
В силу приписів ч.1 ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування , виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо, зокрема, встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України ; прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах, а також земельному податку; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України .
Аналіз положень наведених законодавчих актів, обставин справи та змісту п. 4.8. оскаржуваного рішення Чернігівської міської ради від 24.12.2020 №3/VIII-33, дає підстави колегії суддів для висновку, що приймаючи оспорюване рішення відповідач діяв у межах законодавчо наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством.
Щодо невідповідності оскаржуваного рішення на предмет дотримання відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції шляхом встановлення для суб`єктів господарювання різних ставок орендної плати за землю, колегія суддів зазначає наступне.
В силу приписів пп. 288.5.1 , пп. 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Приписами статті 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси, тобто підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.
Як вже зазначено вище, визначення ставок орендної плати відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування, рішення прийнято у визначений законом спосіб - на сесії міської ради, розмір орендної плати визначено у відповідності до положень п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час ухвалення оспорюваного рішення) та узгоджено з позивачем шляхом підписання договору оренди земельної ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Водночас, колегія суддів погоджується із доводами скаржника, щодо того, що позивач не надає докази нерівності ведення господарської діяльності у порівнянні з аналогічною діяльністю іншими суб`єктами господарювання, яким скаржник встановив меншу відсоткову ставку орендної плати, надане позивачем рішення міської ради від 24.12.2020 містить пункти щодо встановлення і іншим суб`єктам господарювання 12% орендної плати.
Відтак, відсутні правові підстави для визнання недійсним п. 4.8. оскаржуваного рішення Чернігівської міської ради від 24.12.2020 №3/VIII-33 щодо встановлення позивачу орендної плати.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. 
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. 
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №  37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 
1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Судові витрати, понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівської міської ради - задовольнити.
Рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2021 у справі №927/169/21 - скасувати.
Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітоілагротрейд" (код ЄДРПОУ 41206070; вул. Попова, 2, м. Чернігів, 14000) на користь Чернігівської міської ради (14000, м. Чернігів, вул. Магістратська, 7, код 04062015) 3405,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги
Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
Матеріали справи №927/169/21 повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.
Повний текст постанови складено 24.12.2021.

Головуючий суддя                                                            В.В. Куксов 

Судді                                                                                А.І. Тищенко

                                                                                Є.Ю. Шаптала