УХВАЛА

16 лютого 2022 року 
Київ
справа №580/3812/21
адміністративне провадження №К/990/46/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Коваленко Н.В., судді Шарапи В.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про передачу справи №580/3812/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії на розгляд Великої Палати Верховного Суду,
У С Т А Н О В И В :
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду в Черкаській області №971010134554 від 19 квітня 2021 року про перерахунок пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 1 квітня 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Черкаської обласної прокуратури від 15 квітня 2021 року №21-217 вих21 без обмеження граничного розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задоволено; рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року скасовано у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром пенсії та прийняти в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року залишено без змін.
Не погоджуючись із постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року, позивач звернувся до суду із касаційною скаргою, у якій просив оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі №580/3812/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року.
11 лютого 2022 до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про передачу справи №580/3812/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п`ятої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). В обґрунтування вказаного клопотання скаржник зазначає, що Верховний Суд у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду розгляну справу №580/5962/20 з порушенням статті 242 КАС України та прийняв завідомо неправосудне рішення під час вирішення питання про перерахунок пенсії колишнім працівникам прокуратури, яким пенсія була призначена відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №1789-XII. Зазначає, що після ухвалення Верховним Судом рішення у справі №580/3812/21 місцеві, апеляційні та касаційний адміністративні суди приймають рішення, які є протилежні за своїм змістом. 
Проаналізувавши доводи позивача, наведені у зазначеному клопотанні, Верховний Суд доходить висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Згідно з  частиною 1 статті 347 КАС України, питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
Частиною 3 цієї статті  передбачено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції.
Тому, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне, до вирішення даної справи у касаційному порядку, вирішити клопотання скаржника про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Частиною п`ятою статті 346 КАС України  визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
За змістом наведеної норми права, для передачі справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду необхідна наявність виключної правової проблеми з врахуванням кількісного та якісного показників.
Тобто, по-перше, правова проблема має існувати не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності; мають існувати обставини, з яких вбачається, що відсутня стала судова практика у відповідних питаннях, поставлені правові питання не визначені на нормативному рівні, відсутні процесуальні механізми вирішення такого питання тощо; по-друге, вирішення виключної правової проблеми вплине на забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.
З точки зору якісного критерію про виключність правової проблеми можуть свідчити наступні обставини: з касаційної скарги вбачається, що судами була допущена явна й груба помилка у застосуванні норм процесуального права, в тому числі свавільне розпорядження повноваженнями, й перегляд справи Великою Палатою Верховного Суду потрібен з метою унеможливлення її повторення у подальшій судовій діяльності; норми матеріального чи процесуального права були застосовані судами першої чи апеляційної інстанцій таким чином, що постає питання щодо дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між приватними та публічними інтересами; наявні колізії в нормах матеріального права, що викликає необхідність у застосуванні аналогії закону чи права, або постає питання щодо дотримання принципу верховенства права.
Однак, колегія суддів Верховного Суду не вбачає відповідності порушеного скаржником питання кількісному та якісному критерію, які б свідчили про існування виключної правової проблеми. Існування кількох рішень судів першої або апеляційної інстанції, у яких суди по іншому застосували норми права, аніж у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20, не може свідчити про існування виключної правової проблеми. Вказане тільки свідчить, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили судові рішення з порушенням частини п`ятої статті 242 КАС України, яка передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому колегія суддів Верховного Суду зазначає, що постанова Верховного Суду від 29 грудня 2021 року у справі №580/5/21 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі №640/1462/21, від 12 січня 2022 року у справі №640/18971/21, на які у клопотанні посилається скаржник,  відповідають позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20.
Твердження скаржника про помилковість правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20 зводяться по суті до незгоди з ухваленим у цій справі судовим рішенням, що не може слугувати самостійним свідченням існування виключної правої проблеми.
Проаналізувавши зазначені скаржником підстави, якими заявник обґрунтовує необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у спірних відносинах виключної правової проблеми, такі правовідносини врегульовано нормами права, та в повній мірі дозволяють вирішити спір.
З огляду на вищенаведене, у задоволенні клопотання скаржника про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 346, 347, 355, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи №580/3812/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
2. Копію цієї ухвали направити учасникам справи.
3. Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                 Я.О. Берназюк
Судді:                                                                                                    Н.В. Коваленко
                                                                                                    В.М. Шарапа