КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №755/11172/21                                                                                        головуючий у І інстанції: Галаган В.І.
провадження 22-ц/824/2200/2022                                                                                         доповідач: Сліпченко О.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України
11 січня 2022 року                                                                                       м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Гаращенка Д.Р.
за участю секретаря: Пітенко І.Ю.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу  за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районний суд                м. Києва від 29 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною відмову у внесенні змін до свідоцтва про народження.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,- 
 
ВСТАНОВИВ:
В липні 2021 року  ОСОБА_1 звернулась з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 09 квітня 2021 року позивач отримала відмову Відділу у внесенні змін до актового запису у свідоцтві про народження сина позивача ОСОБА_2 стосовно зміни відомостей про громадянство позивача з «Громадянка Російської Федерації» на «громадянка України», що унеможливлює отримання сином позивача паспорту громадянина України, а позивачу оформити документи для отримання пенсії по втраті годувальника. 
Позивач є громадянкою України, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, ніколи не змінювала громадянство. В 1993 році позивач поїхала на навчання до Російської Федерації, де зареєструвала шлюб із громадянином Російської Федерації                       ОСОБА_3 . 
У 2002 році позивач із чоловіком повернулась до України, де у 2004 році народила сина. Оформленням документів на дитину займався чоловік позивача, та з його слів було оформлено свідоцтво про народження дитини, де зі слів чоловіка позивача громадянство матері було зазначено «громадянка Російської Федерації», оскільки в 2001 році позивач отримувала внутрішній паспорт Російської Федерації, який в 2007 році втратила. Вищезазначені невідповідності призвели до труднощів в отриманні сином документів, тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду.
Просила визнати відмову протиправною та зобов`язати Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі - Відділ державної реєстрації) внести зміни у свідоцтво про народження сина позивача ОСОБА_2 , вказавши громадянство позивача як громадянка України, а також встановити факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_2 .
Рішенням Дніпровського районний суд м. Києва від 29 липня 2021 року позов залишено без задоволення.  
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернулась із апеляційною скаргою, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права. 
Вказує, що місцевий суд не дослідив висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану.
Вважає, що відділ державної реєстрації керувався невірними нормами, відмовляючи у внесенні змін в актовий запис цивільного стану. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
 
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позицію викладену в апеляційній скарзі.
Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.  
У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
 
Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.
 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при складанні актового запису про народження сина позивача ОСОБА_2 , було дотримано Правила заповнення бланків актових записів цивільного стану та свідоцтв, що видаються на підставі вчинених актових записів, у державних органах реєстрації актів цивільного стану в Україні, та Відділом реєстрації актів цивільного стану внесено відомості про громадянство матері на підставі її паспорту громадянки Російської Федерації, отримання якого підтверджено матеріалами справи та не заперечено позивачем.
Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Харківським РУГУ МВС України в м. Києві 01 серпня 1996 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , що підтверджено 18 вересня 2003 року Дніпровським РУГУ МВС України в м. Києві. (а.с. 43-44)
Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого відділом ЗАГС адміністрації               м. Ставрополя Ставропольського краю від 16 червня 2001 року, актовий запис № 936,                    16 червня 2001 року зареєстровано шлюб громадянина Росії ОСОБА_3 та громадянки Росії ОСОБА_1 , після укладення шлюбу нареченою змінено прізвище на « ОСОБА_1 ». (а.с. 35)
За даними актового запису про шлюб № 936, складеного 16 червня 2001 року відділом ЗАГС адміністрації м. Ставрополя Ставропольського краю Російської Федерації в графі                     7 Громадянство нареченої ОСОБА_1 зазначено «громадянка Росії», в графі 10 місце проживання нареченої « АДРЕСА_1 », в графі 11 документ, що посвідчує особу зазначено «паспорт серія НОМЕР_2 , виданий ОВД Промисловського району м. Ставрополя, виданий                    09 грудня 1994 року». (а.с. 28)
17 березян 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва видано свідоцтво про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 3043 від              09 грудня 2004 року, місце народження - місто Київ, Україна, батько дитини - ОСОБА_3 , громадянин Російської Федерації, мати дитини - ОСОБА_1 , громадянка Російської Федерації. (а.с. 34).
11 грудня 2020 року ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина України (а.с. 42).
 
Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 4 Конституції України визначено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», в редакції на час вирішення судом адміністративного спору, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.
 
Предметом спору являється відмова відповідача внести зміни у свідоцтво про народження сина позивача та встановлення факту родинних зв`язків.
Місцевий суд вірно зауважив, що факт родинних зв`язків між позивачем ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_2 не підляже встановленню, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про його оспорення відповідачем, що позивачем в апеляційній скарзі не спростовується. 
З приводу відмови відповідача внести зміни у свідоцтво про народження сина позивача, останній посилається на те, що відмітка про громадянство має бути змінена у зв`язку із тим, що при її заповненні було невірно вказано фактичні дані. 
Підстави для внесення змін в актові записи цивільного стану передбачені п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.
При цьому, як було вірно вказано судом першої інстанції, що при складанні актового запису № 3043 від 09 грудня 2004 року про народження сина позивача ОСОБА_2 , було дотримано Правила заповнення бланків актових записів цивільного стану та свідоцтв, що видаються на підставі вчинених актових записів, у державних органах реєстрації актів цивільного стану в Україні, та Відділом реєстрації актів цивільного стану внесено відомості про громадянство матері на підставі її паспорту громадянки Російської Федерації, отримання якого підтверджено матеріалами справи та не заперечено позивачем у змісті позовної заяви. 
Крім того, позивачем було підтверджено наявність паспорту громадянки Російської Федерації станом на момент народження сина, в суді апеляційної інстанції. 
Таким чином, посилання на те, що інформація про громадянство вказана в свідоцтві про народження була записана зі слів її чоловіка а тому не відповідає дійсності та має бути змінена є необґрунтованими. 
Посилання позивача на те, що судом першої інстанції застосовано до спірних правовідносин норми права, що не підлягають застосуванню є хибним, оскільки визначені в мотивувальній частині Правила заповнення бланків актових записів цивільного стану та свідоцтв затверджені наказом МЮУ від 01 грудня 2003 року, були чинними на момент народження сина позивача, а тому посилання на вказані правила є слушними, як і посилання на Закон України «Про громадянство», зазначені судом першої інстанції норми права відносяться до предмету доказування у справі, та посилання на них здійснені для належного обґрунтування викладеної в рішенні суду позиції.   
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів зауважує, що позивач заявляючи вимоги про зобов`язання внесення змін у свідоцтво про народження, щодо її громадянства, має на меті встановлення громадянства України її сина, при цьому обґрунтовує необхідність вказаної зміни помилковим внесенням даних до свідоцтва її чоловіком, що було спростовано під час розгляду справи, що являється підставою для відмови в задоволенні вказаних позовних, вказане також свідчить про невірно обраний спосіб захисту порушеного права позивачем. 
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку.
Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Дніпровського районний суд м. Києва від 29 липня 2021 року залишити                  без змін. 
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено «11» січня 2022 року.

Головуючий
 
Судді: