Номер провадження: 22-ц/813/2259/22 
Номер справи місцевого суду: 522/299/20
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2022                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді– Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,        
за участю секретаря – Кузьмук А.В.,
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 ,
відповідач – Одеська обласна прокуратура,
відповідач – Головне управління національної поліції в Одеській області,
відповідач – Управління державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2020 року у складі судді Донцова Д.Ю.,
в с т а н о в и в:
У січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Прокуратури Одеської області, ГУНП в Одеській області, УДКСУ в м. Одесі Одеської області  про відшкодування шкоди, завданої смертю та незаконними діями органу державної влади тапросив суд присудити щомісячні платежі з УДКС України в Приморському районі Одеської області з рахунку прокуратури Одеської області та Головного Управління національної поліції в Одеській області у рівних частинах на утримання ОСОБА_1 в сумі 4 173,00 грн до 04.11.2026; стягнути з УДКС України в Приморському районі Одеської області з рахунку прокуратури Одеської області та Головного управління національної поліції в Одеській області у рівних частинах разовим платежем кошти в сумі 450 000,00 грн на користь ОСОБА_1 , за шкоду, завдану смертю ОСОБА_3 та незаконними діями відповідачів, а також моральну шкоду.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.2018 приблизно о 22:05 год. по вул. Балківській, 14/1 сталось ДТП: автомобіль TOYOTA COROLLA, д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , який допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка перетинала проїзну частину по регульованому пішохідному переходу та отримала тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. ОСОБА_1 визнано потерпілим у кримінальному провадженні. Кримінальне провадження двічі закривалась та станом на день звернення до суду досудове розслідування триває. Внаслідок смерті матері позивача та бездіяльності органу досудового слідства, позивачу завдано моральної та матеріальної шкоди, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути шкоду у зв`язку із смертю годувальника (з дня смерті) в розмірі 94 762,00 грн, щомісячні платежі в розмірі 4173 грн як особі, яка знаходилась на утриманні померлої ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття, а також завдану моральну шкоду в розмірі 210 000,00 грн згідно наведеного розрахунку шкоди, що є додатком до позовної заяви.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд в рішенні зазначивши, що чинником настання аварійної обстановки є власні необережні дії пішохода, оскільки, знаходячись в темний час доби на проїжджій частині автодороги, постраждала перетинала проїжджу частину дороги в невстановленому місці на заборонений сигнал світлофору, ці твердження не відповідають дійсності. Поза увагою суду лишились посилання в позовній заяві на те, що досудове розслідування кримінального провадження №12018160000000023 від 11.01.2018 (три роки) проводиться відділом з розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області. Органи досудового розслідування діють не відповідно до приписів КПК України (за три роки досудового розслідування особі не повідомлено про підозру), що спростовує твердження суду про «посилання позивача щодо не встановлення особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, передчасними». Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, зазначив апелянт.
24.03.2021 представник Одеської обласної прокуратури надав суду письмові пояснення та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
25.11.2021 представник Одеської обласної прокуратури надав суду письмові пояснення та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Позивач, представники Головного управління національної поліції в Одеській області, Управління державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області в судове засідання 25.01.2022 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без їх участі.
Заслухавши суддю-доповідача, представника прокуратури, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.
Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_3 
10.01.2018 року приблизно о 22:05 год. по вул. Балківській, 14/1 сталось ДТП: автомобіль TOYOTA COROLLA, д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка перетинала проїзну частину по регульованому пішохідному переходу та отримала тілесні ушкодження, була госпіталізована до МКЛ-1 м. Одеси.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12018160000000023 від 11.01.2018 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.01.2018. Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 10.01.2018, приблизно о 22:05 годині, водій автомобілю TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , здійснюючи рух по вул. Балківська в Суворовському районі м. Одеса, з боку вул. Краснослобідський узвіз у напрямку вул. Маловського, навпроти буд. № 14/1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка перетинала проїзну частину по регульованому пішохідному переходу на червоний сигнал світлофора. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_3 заподіяні тілесні ушкодження, від яких настала її смерть у КУ«МКЛ №1» м. Одеси.
Розпорядженням Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області №257/А-2018 від 18.07.2018 ОСОБА_2 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 визнано потерпілим у вказаному вище кримінальному провадженні.
За результатами досудового розслідування 23.07.2018 постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області кримінальне провадження за №12018160000000023 від 11.01.2018 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Разом з цим, під час вивчення матеріалів кримінального провадження та обґрунтованості постанови про закриття провадження, процесуальним керівником у справі - прокурором відділу прокуратури області, 08.08.2018 винесено постанову про її скасування та надано вказівки слідчому.
У подальшому, 20.02.2019 постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку скасовано ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.04.2019 та поновлено досудове розслідування.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході проведених слідчих дій та експертних досліджень встановлено, що в діях ОСОБА_4 не вбачається порушень вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди та такими наслідками. Цей фат свідчить про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення. В той же час встановлено, що чинником настання аварійної обстановки є власні необережні дії пішохода ОСОБА_3 , що виразились у порушенні нею вимог. п.п. 4.4., 4.7, 4.14 (а,г) Правил дорожнього руху України, які перебувають в причинно-наслідковому зв`язку із розглянутою подією ДТП, оскільки, знаходячись в темний час доби на проїжджій частині автодороги, вона перетинала проїжджу частину дороги в невстановленому місці на заборонений сигнал світлофору.
Після проведення слідчих дій, 28.10.2019 постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. 
Не погоджуючись із винесеною постановою слідчого, представником потерпілого ОСОБА_2 , її оскаржено до суду. 
За результатами розгляду скарги Київським районним судом м. Одеси від 12.12.2019 року постанову про закриття кримінального провадження скасовано, зобов`язано старшого слідчого Омельченка З.В. провести досудове розслідування.
Досудове розслідування з приводу ДТП, внаслідок якої настала смерть ОСОБА_3 , наразі не закінчено.
Відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, врегульовано частиною 6 статті 1176 ЦК України, яка відносить відшкодування шкоди з цих підстав до відшкодування на загальних підставах. Загальні підстави відшкодування шкоди, завданої органом державної влади та посадовою або службовою особою органу державної влади, передбачені статтями 1173, 1174 ЦК України.
Застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади чи відповідно його посадової чи службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом шкодою.
Наразі відсутні рішення, які б визнавали незаконність тих чи інших рішень, дій чи бездіяльності прокуратури Одеської області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Міністерства внутрішніх справ України, їх посадових чи службових осіб щодо позивача. Досудове слідство триває, призначено експертизу, лише за наслідками якої можна з`ясувати правильність процесуальних рішень. 
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів позивача на встановлення протиправної бездіяльності слідчого та прокурора ухвалами судів, якими були скасовані постанови про закриття кримінального провадження, оскільки правовою підставою для визнання судом доведеним факту протиправної бездіяльності відповідача може бути вирок суду у кримінальній справі, а не ухвала, якою скасовувано постанову про закриття кримінального провадження.
Відповідно до положень статті 1207 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок злочину, відшкодовується потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.
Наразі обставини, з якими закон пов`язує застосування положень статей 1200, 1207 ЦК України, для позивача відсутні, так як особа, яка керувала транспортним засобом, що здійснив 10.01.2018 наїзд на матір позивача, є встановленою, досудове розслідування на час ухвалення рішення судом першої інстанції у кримінальному провадженні N 12018160000000023 триває.
Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові із заявлених правових підстав.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 11.02.2022.

Головуючий: 

            Судді: