Справа № 159/6306/21 	Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І. М. 	
Провадження № 22-ц/802/1552/21  Категорія: 36    	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
21 грудня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я., 
секретар судового засідання Савчук Т. Ф.,
з участю:
представника особи, яка може отримати статус учасника справи, – позивача – ОСОБА_1 ,
представника особи, яка може отримати статус учасника справи, – відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» Гаврилюка Д. Ю.,
представника особи, яка може отримати статус учасника справи, – відповідача – Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» Манзія П. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за матеріалами заяви  ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій із припинення чи обмеження газопостачання, особи, які можуть отримати статус учасника справи, – ОСОБА_2  – позивач, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» – відповідачі, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2021 року,       

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2  26.10.2021 подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення. Просить вжити заходів забезпечення позову, а саме: заборонити АТ «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ», ТзОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» та їхнім працівникам чи залученим ними особам вчиняти будь-які дії із припинення чи обмеження газопостачання до буд.  АДРЕСА_1 , власником якого він є. У обґрунтування своєї заяви зазначає, що він як власник вказаного вище будинку та споживачем, що користується послугами вказаних вище підприємств за особовим рахунком №  НОМЕР_1 . Протягом усього періоду споживання газу він справно передавав покази лічильника та сплачував за послуги. Однак 24.10.2021  отримав від ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» повідомлення від 20.10.2021 про припинення газоспоживання у зв`язку із наявністю заборгованості в розмірі 5 275 грн 51 коп. Нарахування оплати за об`єм природного газу, який не відповідає обсягам фактичного споживання є незаконним і порушує його права. Із зазначеним у повідомленні боргом він не погоджується, має намір звернутися до суду, предметом позову є оскарження безпідставно нарахуваної суми заборгованості. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до негативних наслідків для нього як споживача та власника майна, так як ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» у своєму повідомленні зазначило, що у випадку непогашення спірного боргу до 30.10.2021 він самостійно припинить споживання газу засобом перекривання запірного пристрою перед газовим приладом та вже 25.10.2021 працівники якогось із вказаних вище підприємств приїхали до нього з метою відключити газ. Рросить заяву про забезпечення позову задовольнити.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено: боржнику (потенційному відповідачеві у цивільній справі) – Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ», боржнику (потенційному відповідачеві у цивільній справі) – Товариству з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ вчиняти будь-які дії із припинення чи обмеження газопостачання до буд. АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 – він же – стягувач (потенційний позивач у цивільній справі). Роз`яснено заявнику ОСОБА_2 , що у разі неподання ним відповідної позовної заяви протягом десяти днів після постановлення даної ухвали, вжиті заходи забезпечення позову будуть скасовані. Копію ухвали для виконання направлено Ковельському МРВ ДВС Західного МРУ (м. Львів), АТ «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ», ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» та зобов`язано їх невідкладно повідомити суд про виконання даної ухвали.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» подало апеляційну скаргу на зазначену ухвалу. Вказує, що невиконання споживачем зобов`язань щодо своєчасної оплати послуги з газопостачання, передбачених договором з постачання природного газу побутовому споживачу, є підставою для припинення газопостачання. Оскаржуваною ухвалою встановлено обмеження, якими перешкоджається господарська діяльність підприємств, пов`язана з постачанням природного газу та виконанням робіт, пов`язаних з розподілом природного газу, забезпечення безперебійної та безаварійної роботи газових мереж та приладів у випадку необхідності припинення газопостачання до об`єкту. В оскаржуваній ухвалі не наведено мотивів обґрунтованості припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, чому відповідачі можуть діяти недобросовісно у цьому випадку та в чому полягає така недобросовісність. Просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.
ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що 03.11.2021, як передбачено вимогами ч. 3 ст. 152 ЦПК України, він звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» про визнання безпідставною нарахованої заборгованості за послуги з газопостачання та зобов`язання провести перерахунок. 04.11.2021 ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області в справі № 159/6533/21 провадження відкрито. Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» в апеляційній скарзі намагається переконати в тому, що об`єми газу, за які він вимагає плату, – є безумовними та беззаперечними величинами. Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» вказує, що величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ. Однак ці дані оператор ГРМ визначає не за показами лічильника споживача, а за тільки йому відомими обрахунками. Щодо об`ємів спожитого приробного газу у Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» повна плутанина на підтвердження чого надає три таблиці, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут»: одна таблиця міститься у відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» на адвокатський запит, друга – у відзиві Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» на позовну заяву, третя – додана до апеляційної скарги у цій справі. В таблицях зазначені різні об`єми спожитого природного та різні суми нарахування за один і той самий період з січня по травень 2021 року, збігаються тільки дані за січень 2021 року. Вважає, що заборона вживати дії щодо припинення газопостачання не шкодить правам та охоронюваним інтересам Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», є співмірною з заявленими позовними вимогами. Просить відмовити у задоволені апеляційної скарги.
Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» подало відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не наведено мотивів обґрунтованості припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Не наведено мотивів, чому відповідачі можуть діяти недобросовісно у цьому випадку та в чому полягає така недобросовісність. Просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» Гаврилюк Д. Ю. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав з підстав, що в ній наведені.
Представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала та просила залишити її без задоволення.
Представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» Манзій П. П. апеляційну скаргу визнав, просив її задоволити. 
Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання можливого рішення про задоволення позову.
Забезпечення позову – це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову).
Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.
Згідно з пунктом 2 частини першої та частиною третьою статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам». 
Судом встановлено, що заявник є власником буд. АДРЕСА_1 , проживає у м. Ковелі Волинської області. Відповідно до повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 20.10.2021, споживачеві ОСОБА_2 , який користується послугами вказаних вище підприємства, надаються такі за адресою: АДРЕСА_1 .
Між заявником та вказаними вище підприємствами виник спір з приводу нарахування заборгованості по оплаті послуг цих підприємств, тобто має місце реальний спір між сторонами, тому правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову.
У поданій заяві про забезпечення позову вказано вид забезпечення. Заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.
Суд вважає у даному випадку допустимими заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії із припинення чи обмеження газопостачання до буд. АДРЕСА_1 .
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть виникнути в результаті невжиття цих заходів. 
Оскільки предметом спору є визнання безпідставною нарахованої заборгованості за послуги з газопостачання та зобов`язання провести перерахунок, ОСОБА_2 24.10.2021 отримав від ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» повідомлення від 20.10.2021 про припинення газоспоживання у зв`язку із наявністю заборгованості в розмірі 5 275 грн 51 коп., із зазначеним у повідомленні боргом він не погоджується, несплата заборгованості є підставою для відключення будинку від газопостачання, а тому обраний судом вид забезпечення позову – шляхом заборони вчиняти будь-які дії із припинення чи обмеження газопостачання до буд. АДРЕСА_1 , є співмірним із заявленими позовними вимогами.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 509/4324/19 (провадження № 61-8509св20).
Відновлення газопостачання здійснюється за умови оплати простроченої заборгованості та відшкодування витрат на припинення й відновлення газопостачання, що свідчить про те, що виконання можливого рішення суду буде утруднено.
При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів та не є втручанням у їхню господарську діяльність, а стосується лише правовідносин, що виникли у цьому визначеному випадку між ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут». Забезпеченням позову не призведе до порушення прав та інтересів інших осіб.
Необґрунтованими є і доводи заявника про те, що судом порушено норму частини десятої статті 150 ЦПК України, відповідно до якої не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті, оскільки у спірному випадку тимчасова заборона вчинення певних дій не є вирішенням спору по суті.
Суд не перевіряє обгрунтованості позову, не встановлює обставини справи і не вирішує по суті справу при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, її не вмотивованість та не обгрунтованість. 
Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» залишити без задоволення.
       Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2021 року в цій справі залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий  

Судді