ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
       ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року                                                         м. Херсон

справа № 661/3915/19
провадження № 22-ц/819/1635/21
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)	Чорної Т.Г.,	
суддів:	Пузанової Л.В.,	
  	Склярської І.В.	
секретар	Автонагова Ю.В.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє  ОСОБА_2 , на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 червня 2021 року у складі судді Ведяшкіної Ю.В. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ в натурі частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та виділ в натурі земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року  ОСОБА_3 , від імені якого діє ОСОБА_5 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про виділ в натурі частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та виділ в натурі земельної ділянки.
Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та є власником Ѕ частини земельної ділянки, розташованої за тією ж самою адресою. Іншим співвласником є відповідачка. 
Посилаючись на те, що правовий режим спільної часткової власності перешкоджає позивачу розпоряджатися належним йому майном без погодження з іншим співвласником, позивач просив суд виділити йому Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та виділити в натурі Ѕ частину земельної ділянки.
В ході розгляду справи позивач, з посиланням на висновок судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, просив виділити йому в натурі 59/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та визнати право власності, а саме на: житловий будинок літ. «А»: 1-4 – коридор площею 2,3 кв.м., 1-6 – житлова кімната площею 14,2 кв.м., 1-7 – кухня площею 10,5 кв.м. В прибудові літ «а»: 1-8 – санвузол площею 5,7 кв.м., водопостачання, каналізація. Загальна площа частки становить 32,7 кв.м., у тому числі житлова 14,2 кв.м. Надвірні будівлі та споруди: літ. «під а» - підвал, літ. «Д» - гараж, 15/100 часток №1 – огорожа, №3 – ворота, №4 – водопровід, 2/5 частки №5 – замощення, № 6 – вигрібна яма. Виділити йому в натурі земельну ділянку площею 283,5 кв.м. (синім кольором на плані, доданому до висновку судової будівельно-технічної експертизи №227 від 12 лютого 2020 року). Припинити право спільної часткової власності між ним, як співвласником та ОСОБА_4 . Стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по сплаті судового збору та витрати пов`язанні з підготовкою до розгляду та розглядом справи на загальну суму 11650 грн. та витрати на професійну юридичну допомогу.
В рішенні Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 червня 2021 року зазначено:
позовну заяву  ОСОБА_3 до  ОСОБА_4  про виділ в натурі частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та виділ в натурі земельної ділянкизадовольнити.
Поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи №227 від 12 лютого 2020 року за другим варіантом, з урахуванням часток у праві власності співвласників житлового будинку:
виділити в натурі ОСОБА_3 59/100 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, а саме: в житловому будинку літ. «А»: 1-4 – коридор площею 2,3 кв.м., 1-6 – житлова кімната площею 14,2 кв.м., 1-7 – кухня площею 10,5 кв.м. В прибудові літ «а»: 1-8 – санвузол площею 5,7 кв.м., водопостачання, каналізація. Загальна площа частки становить 32,7 кв.м., у тому числі житлова 14,2 кв.м. Надвірні будівлі та споруди: літ. «під а» - підвал, літ. «Д» - гараж, 15/100 часток №1 – огорожа, №3 – ворота, №4 – водопровід, 2/5 частки №5 – замощення, № 6 – вигрібна яма. Реальна частка складає 59/100, що на 9/100 більше за ідеально належну, визнавши за ним право власності на зазначену частину житлового будинку.  
виділити в натурі ОСОБА_4 41/100 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, а саме: в житловому будинку літ. «А»: 1-3 – житлова кімната площею 14,3 кв.м., 105 – санвузол площею 5,2 кв.м. В прибудові літ «а»: 1-1 коридор площею 6,6 кв.м., 1-2 – кухня площею 6,6 кв.м., газопостачання, опалення від місцевого котла. Загальна площа частки становить 32, 7 кв.м., у тому числі житлова 14,3 кв.м. Надвірні будівлі та споруди: літ. «а1» - ганок, літ. «Б» - літня кухня, літ. «б» - тамбур, літ. «В» - літній душ-вбиральня, літ. «Г» - сарай, 85/100 часток №1 – огорожа, №2 – хвіртка, 3/5 частки №5 – замощення. Реальна частка складає 41/100, що на 9/100 менша за ідеальну належну, визнавши за нею право власності на зазначену частину житлового будинку. 
Розподіл горища виконати по осям міжквартирних перегородок, згідно варіанту розподілу житлового будинку.
План розподілу житлового будинку наведений в Додатку №4, план розподілу надвірних будівель і споруд в Додатках №5 та №6, доданих до висновку судової будівельно-технічної експертизи №227 від 12 лютого 2020 року.
Здійснити розподіл земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи №227 від 12 лютого 2020 року за першим варіантом (який відповідає другому варіанту розподілу житлового будинку), з урахуванням часток у праві власності співвласників земельної ділянки:
виділити ОСОБА_3 з ідеальною часткою 1/2 - земельну ділянку площею 283,5 кв.м. (синім кольором на плані, доданому до висновку судової будівельно-технічної експертизи №227 від 12 лютого 2020 року), що відповідає ідеально належній частці, визнавши за ним право власності на зазначену частину земельної ділянки. 
виділити ОСОБА_4 з ідеальною часткою 1/2 - земельну ділянку площею 283,5 кв.м. (червоним кольором на плані, доданому до висновку судової будівельно-технічної експертизи №227 від 12 лютого 2020 року), що відповідає ідеально належній частці, визнавши за нею право власності на зазначену частину земельної ділянки.
Оскільки ширина проходу між житловим будинком літ «А» та границею із земельною ділянкою АДРЕСА_2 недостатня для нормального доступу до надвірних будівель та городу для ОСОБА_4 з боку ОСОБА_3 необхідно забезпечити доступ до земельної ділянки площею 18,8 кв.м. (на плані заштриховано чорною діагональною штриховою, доданого до висновку судової будівельно-технічної експертизи №227 від 12 лютого 2020 року) для проходу, ремонту і обслуговування виділених за ним будівель і споруд та прокладення інженерних комунікацій.
Границя та план розподілу земельної ділянки наведені в Додатку №5, доданому до висновку судової будівельно-технічної експертизи №227 від 12 лютого 2020 року.
Припинити право спільної часткової власності між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на зазначене нерухоме майно.
В апеляційний скарзі  ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявлених вимог відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що перепланування будинку за варіантами зазначеними експертом передбачає втручання в несучі конструкції, а тому обов`язковою умовою є отримання відповідних дозволів компетентних органів на таке перепланування, які позивачем не були надані, суд на зазначені обставини увагу не звернув та ухвалив рішення про задоволення заявлених вимог, крім того залишилося поза увагою суду питання щодо стягнення з позивача грошової компенсації за зменшення частки відповідачки, не зазначено в рішенні також про зміну часток у праві власності на це майно, рішення постановлено без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права в подібних правовідносинах.  
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якого діє ОСОБА_6 , доводи апелянта не визнав, рішення суду просить залишити без змін, як постановлене з дотриманням вимог чинного законодавства. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
       Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог  і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
       Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
       У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи  чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної  в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
       Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
       Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
       Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду  на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
       Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
       Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України).
       Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
       Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
       Частиною першою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
       Згідно з частинами другою-третьою статті 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майно, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
       Відповідно до статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
       Згідно з частиною другою статті 364 ЦК України якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
       Статтями 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.
       За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом.
       Відповідно до статей 183, 367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.
       Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.
       Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом або в разі, коли  є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані приміщення, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
        Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі такої частки власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.
       Статтею 152 ЖК УРСР передбачено, що виконання власниками робіт  з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.
       Перепланування (переобладнання) квартир та нежитлових приміщень повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам, Державним будівельним нормам України «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» та виконуватися згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572.
       Згідно з цими Правилами до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.
       Переобладнання - улаштування в окремих жилих будинках, квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.
       При поділі нерухомого майна в натурі в разі необхідності його переобладнання та перепланування, до ухвалення рішення суду повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки.
       Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.
       Отже, отримання відповідних документів на переобладнання та перепланування будинку необхідне лише у випадку втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, в іншому випадку дозвільна документація не є необхідною.
       Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 654/2080/17-ц (провадження № 61-3792св19).
       Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору міни, посвідченого 17 липня 2006 року приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Крамчаніним С.А., ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок садибного типу, розташований за адресою:  АДРЕСА_1 . 
       Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 23 квітня 2019 року, житловий будинок садибного типу, має наступні характеристики:
       в цілому житловий будинок літ. «А», при ньому є: підвал літ. «під а», літня кухня літ. «Б», літній душ-вбиральня літ. «В»; сарай літ. «Г», гараж літ. «Д», огорожа №1, хвіртка №2, ворота №3, водопровід №4, замощення №І.
       Приміщення будинку садибного типу літ. «А», загальною площею 64,8 кв.м., житловою площею 40,8 кв.м., складається з:        1 коридору, площею 6,6 кв.м; 2 кухня, площею 6,6 кв.м.; 3 житлова кімната, площею 8,6 кв.м.; 4 коридор, площею 5, кв.м.; 5 житлова кімната, площею 10,6 кв.м.; 6 - житлова кімната, площею 8,5 кв.м.; 7 житлова кімната, площею 13,1 кв.м; 8 санвузол, площею 5,7 кв.м..
       Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, Серія ЯК №341364, виданого 06 вересня 2012 року відділом Держкомзему у м. Новій Каховці Херсонської,  ОСОБА_3  та ОСОБА_7   на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частки кожному земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0567 га, кадастровий номер 6510770800:02:001:0077.
       Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №227 від 12 лютого 2020 року, розподіл житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою:  АДРЕСА_1  уповній відповідності до ідеальних часток співвласників (по 1/2 кожному) не представляється можливим. Виходячи з планування і складу приміщень житлового будинку, господарських будівель і споруд, їх розташування на місцевості, запропоновано два варіанти розподілу з відхиленням від ідеальних часток співвласників будинку та два варіанта розподілу земельної ділянки.
       Для розділу житлового будинку відповідно до запропонованих варіантів необхідно виконати будівельні роботи наведені в дослідницькій частині даного звіту.
       Зазначені переобладнання передбачають втручання у несучі конструкції, їх слід проводити у відповідності до вимог чинних нормативних документів у галузі будівництва, з узгодженням з інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, при наявності затвердженої у встановленому порядку проектної документації, рішень місцевих органів самоврядування. Крім того, розподіл житлового будинку пов`язаний з роботами по розподілу інженерних комунікацій. Для реконструкції житлового будинку співвласникам необхідно звернутись до відповідних енергозабезпечуючих організацій для отримання технічних умов, відповідно до яких необхідно розробити проектну документацію.
       Проектна документація по реконструкції повинна передбачати заходи по забезпеченню збереження будинку, його міцності, стійкості в цілому та окремих частин, елементів і конструкцій після поділу, за яким змінюється навантаження або конструктивне рішення несучих конструкцій та елементів будинку, в тому числі їх підсилення. При цьому експлуатація будинку, у разі прийняття рішення про його поділ, можлива лише після завершення виконання та прийняття всіх робіт, передбачених проектною документацією, і забезпечення безпечних умов проживання.
       Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Новокаховської міської ради на запит надав відповідь №01-20/68 від 24 лютого 2010 року про те, що для здійснення реконструкції садибного будинку загальною площею до 300 кв.м. необхідно отримати будівельний паспорт забудови земельної ділянки. Після чого необхідно заповнити та подати через Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Новокаховської міської ради до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Новокаховської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту.
       КП «Таврійський водоканал», АТ «Херсонобленерго», АТ «Херсонгаз» у своїх відповідях на запити зазначали про необхідність отримання технічних умов для реконструкції житлового будинку. 
       Задовольняючи заявлені вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірний житловий будинок та земельна ділянка є спільною частковою власністю сторін, між якими існує спір щодо порядку володіння та користування ними. З урахуванням висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №227 від 12 лютого 2020 року, враховуючи технічну можливість запропонованого експертом виділу частки кожному із співвласників, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, обравши другий варіант поділу домобудівлі, який є більш наближений до рівності часток співвласників та на якому наполягав позивач й проти якого не подав свої заперечення представник відповідача.
Проте погодитися з таким висновком суду не можна з огляду на наступне.
       Суд, здійснюючи виділ позивачу та відповідачці в натурі частини майна, не взяв до уваги те, що при поділі (виділі) житлового будинку в натурі кожному співвласнику має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати не лише окремий вхід, а й окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.
       При цьому перепланування та переобладнання будинку з втручанням в несучі конструкції або інженерні конструкції потребують як і раніше отримання документів, що надають право на їх проведення. 
       У висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №227 від 12 лютого 2020 року зазначено, що перепланування житлового будинку як у № 1 варіанті, так і у варіанті № 2 передбачають влаштування отворів у зовнішніх та внутрішніх несучих стінах, тобто втручання в несучі конструкції. Такі роботи слід проводити у відповідності до вимог чинних нормативних документів у галузі будівництва, з узгодженням з інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, при наявності затвердженої у встановленому порядку проектної документації, рішень місцевих органів самоврядування.
       Крім того, експертом зазначено, що переобладнання інженерних комунікацій також потребує необхідних дозволів та проектних документацій, що не входить до компетенції експерта.
       Суд першої інстанції не звернув увагу не те, що перепланування житлового будинку передбачає втручання в несучі конструкції, не роз`яснив позивачу про обов`язковість надання до ухвалення рішення суду  дозволу компетентного органу на таке перепланування житлового будинку, технічного висновку про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, правилам пожежної безпеки, а також висновки й інших служб, зокрема погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання до систем загального користування. 
       Не прийняв суд до уваги правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 про те, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.
       Виділивши позивачу в натурі 59/100 частин житлового будинку, що перевершує на 9/100 частин його частку, суд не вирішив питання щодо стягнення з нього відповідної компенсації  з урахуванням вказаних обставин, а також не врахував того, що в разі виділу позивачу частки житлового будинку, яка перевищує його частку, суд повинен в рішенні зазначити про зміну часток у праві власності на будинок.
       Крім того, слід зазначити, що у даній справі позивач пред`явив вимоги про виділ належної йому частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння та земельну ділянку. Вимоги про поділ спільної часткової власності позивач не заявляв, предмет позову не змінював.
       Установивши, що домоволодіння належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, суд не врахувавправову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) згідно якої, « майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули, не врахували, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється».
        Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, колегія суддів вважає, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту порушеного права.
        Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про виділення частки зі спільної часткової власності не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про виділ в натурі частки зі спільної часткової власності відповідно до ст. 376 ЦПК України. 
       Керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.
Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 червня 2021 року скасувати і постановити нове судове рішення.
У задоволенні позову  ОСОБА_3  до  ОСОБА_4  про виділ в натурі частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та виділ в натурі земельної ділянки - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий                                                                                          Т.Г.Чорна

Судді:                                                                                                        Л.В.Пузанова

                                                                                                                      І.В.Склярська 

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року

Суддя                                                                         Т.Г. Чорна