УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №293/1374/21 Головуючий у 1-й інст. Проценко Л. Й. 
Категорія  ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Бережна С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м.Житомир

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі за участю: секретаря судового засідання Кошиль О.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його апеляційну скаргу на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2021 рокуза ч.1 ст. 130 КУпАП щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,, -
встановила:
 
Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2021 року  ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 не оподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Згідно постанови суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №079330 від 14.06.2021 ОСОБА_1 14.06.2021 о 04 год. 17 хв. по вул.Героїв Десантників в с.Головино, Черняхівського району Житомирської області керував автомобілем ВАЗ 21120, д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер 6820» №2614, що підтверджується тестом №151 від 14.06.2021, результат огляду 0,43 проміле. Огляд зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейського. Під час складання протоколу у ОСОБА_1 тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 від 11.03.2009 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ПК 215781 від 14.06.2021. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження. Посилається на те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права, при винесенні постанови судом не в повній мірі враховані обставини справи. Вказує, що перед тим, як сісти за кермо автомобіля, в нього боліло серце, у зв`язку з чим він прийняв необхідні ліки. Про дану обставину повідомив поліцейських, проте вони на це не зважили. Після того, як працівники патрульної поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою присторою «Драгер», він погодився, оскільки вважав, що показників алкоголю взагалі не буде, враховуючи те, що він не вживав спиртні напої. Результат огляду стало 0,43 проміле алкоголю його здивував, проте він пояснив працівникам поліції, що можливо це результат вживання ліків від серця. На його покази працівники поліції не зважили та склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
При цьому послався на те, що газовий аналізатор має можливу похибку в результатах, а тому, враховуючи що результат його огляду не істотно перевищую допустиме значення 0,2 проміле, цілком верогідним є припущення такої похибки. Зазначені обставини роблять його правопорушення малозначним, тому відповідно до положень ст. 22 КУпАП його можно звільнити від відповідальності, обмежившись усним попередженням.
Вважає, що потрібно врахувати і те, що після складання протоколу транспортний засіб у нього не вилучався на штрафмайданчик, і він не був відсторонений від керування автомобілем. Інших доказів про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, який міг негативно вплинути на його стан, як водія, матеріали адміністративної справи не містять.

ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи зазначив, що в під час розгляду справи в суді першої інстанції він був відсутній, повістки не отримував. В цей час був за кордоном на заробітках, надав апеляційному суду відповідні докази, про наянвість постанови суду дізнався лише 08 листопада 2021 року. Щодо обставин події пояснив, що вживає ліки від серця. В той день також вжив ліки, 20 крапель. Коли його зупинили працівники поліції за порушенння правил дорьожнього руху, то запрононували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яннія, на що він погодився, оскільки алкоголь не вживав і був впевнений в негативному результаті. Коли він пройшов огляд на стан спяніння, був дуже здивоаний результатом в 0,43 проміле, про що зазначив працівникам поліції, тим самим не погодився з результатом огляду на стан сп`яніння. Підписав роздруківку, оскільки працівники полоції погрожували, що заберуть автомобіль на штраф майданчик. Працівники поліції не пропонували йому у зв`язку з його фактичною незгодою з результатом пройти огляд у медичному закладі. А оскільки він не обізнаний у юридичних питаннях, тому й не наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Просив закрити провадження за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння.

Розглянувши питання поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважає причини такого пропуску, а саме перебування ОСОБА_1 на час розгляду справи в суді за межами України, що підтверджується відповідними відмістками в його загранпаспорті, поважними. Тому його клопотання про поновлення пропущеного ним строку відповідно до положень ст. 289 КУпАП підлягає задоволенню.

Що стосується апеляційної скарги по суті, то апеляційний суд, заслухавши доводи та пояснення ОСОБА_1 , в тому числі і додаткові щодо порушення порядку його огляду та відсутності складу правопорушення в його діях, дослідивши матеріали справи та документи, додані до апеляційної скарги, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, зміст постанови суду, яка оскаржується, приходить до висновку, що апеляційна скарга з усними доповненнями підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протокоів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи дану справу в тому числі і за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм та положень ст.ст.245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та доведеність його вини у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки такий висновок на думку апеляційного суду не відповідає фактичним обставинам справи, та в повному обсязі не додатними до протоколу та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.3); квитанцію приладу «Драгер 6820-2614» № 151 (а.с.2); відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диск, який долучений до матеріалів справи (а.с.5) та на наявність в матеріалах адміністративної справи копій постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №922629 від 14.06.2021 про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, 125 КУпАП за вчинення яких до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн (а.с.4).

Однак на думку апеляційного суду вказані докази поза розумним сумнівом не доводять наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 за обставин, зазначених в протоколі, виходячи з наступного.

Постанова суду першої інстанції в порушення вимог ст. 283 КУпАП не містить обставин правопорушення, встановлених безпосередньо судом, а лише містить посилання на обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, встановлені працівниками поліції при його фіксуванні.

Крім того заслуговують на увагу також наступні обставини.
Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №079330 від 14.06.2021 року вбачається, що 14.06.2021 о 04 год. 17 хв. ОСОБА_1 в с.Головино по вул. Героїв Десантників керував автомобілем ВАЗ 2112 О д.н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння, проводився у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер 6820" №2614 огляд якого був зафіксований на нагрудний відеореєстратор, що підтверджується тестом №151 від 14.06.2021. Результат тесту 0,43 проміле.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння.

Згідно ч.1 ст.266 КУпАП (у редакції чинній від 17.03.2021) особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому згідно ч.5 даної норми огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені вище положення кореспондуються з положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

З дослідженого відеозапису фіксування правопорушення, який є неповним та закінчується відразу після фіксування результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру, не вбачається, чи погоджувався він з вказаним результатом і чи пропонувалось ОСОБА_2 у разі його незгоди з такими результатами пройти огляд у медичному закладі. Таким чином доказами, доданими особою, що складала протокол, не спростовуються додаткові доводи ОСОБА_2 щодо його незгоди з результатами огляду на місці зупинки і не пропонування працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, як того вимагають положення ст. 266 КУпАП.

Крім того в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 із вказівкою результату огляду та даними щодо погодження ОСОБА_1 з ними. 

Зазначені обставини вносять обгрунтовані сумніви щодо дотримання працівниками поліції встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння. 

З огляду на викладене, наявні в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 , відеозапис фіксації вчинення правопорушення, постанови про порушенням правил дорожнього руху не доводять відсутності порушень з боку працівників поліції порядку огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, передбачений вищенаведеними нормами, і як наслідок наявності в його діях складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. 

При цьому пояснення ОСОБА_2 , зазначені в протоколі, про те, що перед керуванням автомобілем він вжив ліки, не можуть бути розцінені як погодження з результатами огляду. 

Таким чином доводи апеляційної скарги з доповненнями наданими ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи щодо його незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння та не направленням його працівниками поліції на медичний огляд, наявними в матеріалах справи доказами не спростовані.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, фактично не встановив дійсних обставин справи, а також порушення працівниками поліції положень ст.266 КУпАП та згаданої вище Інструкції, та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним, що тягне за собою відсутність складу правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене в даному випадку надані до протоколу докази не можна вважати достатніми для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, зазначених в протоколі, а тому усі сумніви повинні бути віднесені на його користь у відповідності до положень ст.7 КУпАП та ст. 62 Конституції України. 

За таких обставин, додаткові доводи апеляційної скарги, наведені ОСОБА_1 в ході апеляційного перегляду справи знайшли своє підтвердження, та не спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

При цьому апеляційний суд зауважує на тому, що вимоги апеляційної скарги про необхідність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю його правопорушення відповідно до ст. 22 КУпАП не можуть бути задоволені у зв`язку із тим, що відповідно до примітки до даної норми, дійсної з 16.02.2021, положення даної статті не застосовуються до правопорушень, передбачених ст. 130 КупАП.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановила:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

       Постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя: