Справа № 161/293/22  Провадження №33/802/209/22 	Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М. 	
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України 	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Луцьку Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягався, працює вантажником у ЗОЛФК, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.02.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок. 
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25.12.2021 о 21 годині 00 хвилин в місті Луцьку по вулиці Львівська керував транспортним засобом ЗАЗ-Deawoo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 , всупереч вимогам п.2.5 ПДР України, відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.28-30).
Не погоджуючись із постановою судді, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. 
Вважає, що суд першої інстанції при розгляді його справи не дотримався норм Конституції України, позбавив його права на справедливий розгляд справи безстороннім судом, так як діяв упереджено з обвинувальним ухилом. Розгляд справи проведено поверхнево, без з`ясування усіх об`єктивних даних, які мають значення для справи. Вказує на те, що суд не взяв до уваги його твердження про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Ніяких зовнішніх ознак, таких як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів у нього не було, а від так у працівників поліції не було ніяких законних підстав вимагання від нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на протилежне. Працівниками поліції під час оформлення матеріалів справи було грубо порушено чинні норми процесуального законодавства, зокрема ОСОБА_1 не було повідомлено про фіксацію подій за допомогою нагрудного відеореєстратора. Також свідки, які зазначені в протоколі є зацікавленими особами, так як один з них виявився працівником поліції, а іншого свідка взагалі не було. Яким чином він появився у протоколі йому не відомо. І тому його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є законною, і не може нести будь-яких наслідків (а.с.33-34). 
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судове засідання  ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи (а.с.36), не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подав. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. 
На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи місцевий суд дотримався у повному обсязі.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, повністю стверджується доказами, які містяться в матеріалах справи у їх сукупності:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 123786 від 25.12.2021 року, складеним поліцейським взводу № 1 роти № 3 БУПП у Волинській області капралом поліції Галичуком П.І. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1);
-довідкою УПП у Волинській області ДПП від 29.12.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України; останній 05.10.2021 року отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 та не являється позбавленим права керування транспортними засобами (а.с.2);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, порушення координації рухів; результат - відмова від проходження огляду; свідки огляду: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2021 року з якого слідує, що огляд ОСОБА_1 у КП «ВМЦТЗ» не проводився (а.с.4);
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 25.12.2021 року в яких останній зазначив, що 25.12.2021 року близько 00:00 години він перебував на АЗС «АNP» у місті Луцьку по вулиці Львівська, де виявив водія транспортного засобу ЗАЗ-Deawoo, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим, він подзвонив на службу «102» та викликав працівників поліції. Вказаного водія було зупинено патрульними біля ресторану «Ліон» (а.с.5);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які вказали, що у їх присутності ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ЗАЗ-Deawoo, д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Даний факт свідки підтвердили особистими підписами (а.с.6, 7);
- викликом на службу «102», отриманим 25.12.2021 року о 00:07 годині від громадянина ОСОБА_4 щодо виявлення ним водія, який керує транспортним засобом «Ланос» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння по вулиці Львівська в місті Луцьку (а.с. 8-9);
- відеозаписами із відеореєстратора службового автомобіля патрульної поліції та з нагрудної боді-камери поліцейського з яких вбачається, що працівниками поліції було отримано повідомлення від громадянина ОСОБА_4 . Надалі, працівники поліції виявили та певний час слідували за транспортним засобом ЗАЗ-Deawoo, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Після зупинки вказаного автомобіля співробітники поліції підійшли до водія ОСОБА_1 та повідомили його, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», так і в медичному закладі охорони здоров`я, однак від проходження огляду ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився (а.с.10). 
В ході розгляду справи судом першої інстанції було допитано в якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що 25.12.2021 року близько 00.30 години знаходився біля ресторану «Леон», який знаходиться по вулиці Львівська в місті Луцьку. Він побачив як автомобіль поліції наздоганяє автомобіль «Deawoo», який прямував на паркову вказаного ресторану. На парковці автомобіль «Deawoo» зупинився, з нього вийшов нетверезий водій, ОСОБА_1 . Те що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння було видно по нестійкій ході, координації рухів. Працівники поліції запросили його і ще одну особу бути присутніми у якості свідків при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд як на місці, так і в медичному закладі, проте від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.
Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.
Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи  ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на  ОСОБА_1  безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КпАП України. 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2022 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                  В.В. Гапончук