УХВАЛА

07 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 380/9693/20
адміністративне провадження № К/990/2059/22 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року у справі №380/9693/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_2 ),  
ВСТАНОВИВ:
17 січня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_2 ) щодо не проведення своєчасного та повного розрахунку при звільненні, що виразилося у невиплаті ОСОБА_1 на день виключення із списків частини – 14.08.2017 року грошової компенсації за відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 року по 2017 рік, а також індексації грошового забезпечення з 01.07.2015 року по 14.08.2017 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військову частину НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ    НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ) середнє грошове забезпечення (середній заробіток) за несвоєчасний розрахунок при звільненні (із розрахунку 332,06 грн. середньоденного заробітку) за період із 15.08.2017 року по 15.10.2020 року в сумі 40414 (сорок тисяч чотириста чотирнадцять) грн 01 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушенням строків встановлених ч.1 ст.295 КАС України та відсутністю сплати судового збору, у зв`язку з чим надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

На виконання згаданої вище ухвали скаржником надіслано до суду апеляційної інстанції лише докази сплати судового збору.  

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у справі №380/9693/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення касаційної скарги.

Так, статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, частиною третьою статті 328 КАС України встановлений вичерпний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Зокрема, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Згідно із абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, підставами касаційного оскарження можуть бути помилки судів першої та (або) апеляційної інстанцій в питаннях права (застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права), але не в питаннях факту.

Положеннями статті 330 КАС України визначено вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

За приписами частини другої цієї статті у касаційній скарзі зазначаються: підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4); у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій та третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац 4).

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційну скаргу подано на підставі пункту  1 частини 4 статті 328 КАС України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).

Разом з тим, Суд зазначає, що передбачена пунктом  1 частини 4 статті 328 КАС України підстава касаційного оскарження судових рішень, розповсюджується лише на судові рішення, зазначені у частині першій цієї статті (рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанови суду апеляційної інстанції).

Отже, дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не викладено передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав для оскарження ухвали суду першої (постанови про перегляд цієї ухвали в апеляційному порядку) інстанції у касаційному порядку.

Скаржник чітко не зазначає у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права із посиланням на відповідні норми права.

Отже касаційна скарга містить лише цитування норм права та постанов Верховного Суду, без їх взаємозв`язку із  частиною четвертою статті 328 КАС України, та посилання на необхідність захисту охоронюваного інтересу скаржника.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 належить повернути як таку, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження судових рішень.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Керуючись статтею    248, пунктом 4 частини п`ятої статті    332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року у справі №380/9693/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_2 ) - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному   статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                      Н.А. Данилевич