Номер провадження: 22-ц/813/4687/22 
Номер справи місцевого суду: 523/18394/20
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2022 року                                                                 м. Одеса
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справи Одеського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді: Князюка О.В.
Суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.
розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Промінь-1" на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2021 року у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ПРОМІНЬ-1» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за комунальні послуги та найм житла,-

ВСТАНОВИЛА:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
Приватне акціонерне товариство "Промінь-1" звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з позовними вимогами: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за комунальні послуги та найм житла у розмірі 16 440,06 грн., 1891,80 грн. - судовий збір за подання позовної заяви із зарахуванням суми судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу 210,20 грн.; 210,20 грн.- судовий збір за видачу судового наказу по справі № 523/11774/20.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказував про те, що гуртожиток за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності позивачу. Відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 39,2 кв.м. Відповідачі свої обов`язки за договором №22/20 найму житлового та допоміжного приміщення від 01.01.2020 року, по сплаті за користування займаними житловими та допоміжними приміщеннями не виконують, у зв`язку з цим станом на 01.12.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 9 184,00 грн. Крім того, відповідачі не в повному обсязі оплачують послуги за вивіз побутових відходів, водокористування, утримання будинку, прибудинкової території та допоміжних приміщень, в результаті чого утворилась заборгованість за ці послуги в розмірі 7256,06 грн. Разом заборгованість складає 16440,06 грн.
25.02.2021 року відповідачі подали відзив на позовну заяву, в якому позов не визнали, та просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що договір № 22/20 найму житлового та допоміжного приміщення від 01.01.2020 року, в наданій позивачем редакції, не укладали та не підписували, оплачують житлово-комунальні платежі відповідно до договору № 3 від 01.01.2020 року, за іншою редакцією згідно до якого за користування квартирою АДРЕСА_2 у гуртожитку за вищевказаною адресою, встановлена плата із рахунку 3,50 грн. за 1 кв.м. житлової площі, за вивіз побутових твердих відходів 17,11 грн. з людини, будь-які допоміжні приміщення в користуванні від позивача не отримували, квартира, яку вони займають, системами водопостачання та водовідведення (каналізацією) не обладнана. Разом з тим ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 . Вказаний будинок обладнаний системами водопостачання та водовідведення, та ними укладено окремий договір з ТОВ «Інфокс» про надання послуг з водопостачання та водовідведення згідно якого відповідачами проводиться оплата.

Короткий зміст рішення першої інстанції
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2021 року позов Приватного акціонерного товариства «ПРОМІНЬ-1» (адреса: 65042, м. Одеса, вул. 8-го Березня, 77 «М») до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ) про солідарне стягнення заборгованості за комунальні послуги та найм житла - залишено без задоволення.
Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що обставини викладені сторонами свідчать про недоведеність та не підтвебордженість доказами позовних вимог ПрАТ «Промінь-1», у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
13.10.2021 року Приватний акціонерним товариством «Промінь-1» подано апеляційну скаргу відповідно до вимог якої, апелянт просить суд рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ПРОМІНЬ-1» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за комунальні послуги та найм житла задовольнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечення інших учасників справи та інших учасників справи
Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.
ПАТ «Протмінь-1» зазначає, що реалізуючи свої законні права та інтереси надало у платне користування приміщення відповідача, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 :
1.квартира АДРЕСА_2 в якій проживають та зареєстровані відповідачі, яка складає 39,2 кв.м., розташована на другому поверсі вказаної житлової площі будівлі гуртожитку коридорного типу, призначеного для проживання сімей;
2.допоміжне приміщення, будівля гаражу, загальною площею 13,44 кв.м.
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції невірно визначено частину позовних вимог: за користування житловим будинок площею 75,0 кв.м.. за адресою: АДРЕСА_1 , який, за твердженням позивача, знаходиться на належній підприємству ділянці із рахунку 3,00 грн за 1 кв.м.
У той час, коли це є плата за послуги з утримання прилеглої території, що знаходиться на території, яку обслуговує підприємство, згідно Акту Суворовської районної адміністрації від 12.12.2017 року. Додатком до якого є план-схема території що прибирається. Суд першої інстанції невірно з`ясував той факт, що ОСОБА_4 постійно проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_6 .
Апелянт зазначає, що ОСОБА_4 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_7 . На підтвердження даного факту, апелянт додає Акт від 26.10.2020 року, з якого вбачається, що за зазначеною адресою проживають: ОСОБА_1 та члени її сімї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 .
ПАТ «Промінь-1» звертає увагу на те, що зазначені відповідачами платежі є платою за утримання будинку, споруд та придомової території. Відповідачі не сплачують за найм майна власнику: 
- квартири за адресою: АДРЕСА_7 ;
- гаража за адресою: АДРЕСА_1 .
Розрахунок заборгованості з найму вих. №285 таблиця 1.
З огляду на зазначає, апелянт вважає. що суд першої інстанції не розглядав заборгованості відповідачів з найм, що складає 9184, та не надав оцінки жодному факту.

26.11.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до вимог якого, відповідачі просять суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ПАТ «Промінь-1», а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.
Відповідачі зазначають, що будь-яких доказів проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_8 апелянтом не надано, з огляду на що, зазначені доводи є безпідставними.
Крім того, зазначають, що заборгованості з найму квартири за адресою: АДРЕСА_8 у них не має, при цьому оплата послуг ними проводиться у більшому розмірі, з переплатою, що підтверджується проведеними ними розрахунками, які додані до відзиву.
Зазначають, що ПАТ «Промінь-1» будь-якого договору щодо гаражу не укладало, що підтверджується матеріалами справи.
Також відповідачі вказують, що не зрозумілим є той факт, що ПАТ «Промірнь-1» просить сплати послуг за найм житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності серії та номер НОМЕР_1 від 28.08.2015 року.
З огляду на зазначене, відповідачі вказують, що зазначені обставини свідчать про абсолюту безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги ПАТ «Промінь-1».

20.01.2022 року ПАТ «Промінь-1» надано до суду заперечення на відзив на апеляційну скаргу.
У наданому суду запереченні апелянт вказує, що не заперечує реєстрацію ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_6 , у той же час на підтвердження факту фактичного проживання якого за адресою АДРЕСА_9 , підприємство надало до суду першої інстанції Акт від 26.10.2020 року (копія вказаного документа додана позивачем як додаток до заперечення на відзив листом № 23 від 09.03.2021 року).
Відповідачі зазначають, що не мають заборгованості перед позивачем за спожиті послуги, оскільки сплачують відповідно до договору найму № 69 від 10.07.2009 року з доповненнями від 27.12.2017 року, а саме за користування квартирою АДРЕСА_2 у гуртожитку, за адресою із рахунку 3,50 грн.
Проте, апелянт звертає увагу на те, що зазначені платежі це є плата за утримання будинку, споруд та придомової території. Відповідачі не сплачують за найм майна власнику.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.10.2022 року було відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Промінь-1" на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2021 року у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ПРОМІНЬ-1» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за комунальні послуги та найм житла.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.03.2022 року провадження у вказаній цивільній справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції; і визначені відповідно до них правовідносини.
Судом встановлено, що гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності Приватному акціонерному товариству «Промінь-1», на підставі Свідоцтва про право власності на будівлю гуртожитку від 15.11.2006 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради. Право власності позивача на вказану будівлю зареєстрований КП «Одеське МБТІ та РОН» 07.12.2006 року.
Відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та малолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживають та зареєстровані за постійним місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 у гуртожитку за вищевказаною адресою.
ОСОБА_4 зареєстрований за постійним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_6 .
Відповідачі проводять оплату за користування квартирою АДРЕСА_2 у гуртожитку за вищевказаною адресою, із рахунку 3,50 грн. за 1 кв.м. житлової площі, та вивіз побутових твердих відходів 17,11 грн. з людини, з рахуванням п`ять членів сім`ї. Вказані обставини підтверджені відповідними квитанціями.
Водночас судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 в гуртожитку за вищевказаною адресою не обладнана системою водопостачання та водовідведення (каналізацією). Вказані обставини визнані в судовому засіданні сторонами, та наданими письмовими доказами: Технічним звітом № 03,19-ТЗ «Встановлення технічного стану будівлі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , виконаний «Південним бюро інжинірінгу та технічної інвентаризації ФОП ОСОБА_7 (кваліфікаційний сертифікат Серії АЕ № 003135).
Аналіз вказаних обставин свідчить про те, що підприємством позивача не забезпечується водопостачання та водовідведення у квартиру АДРЕСА_2 у гуртожитку за вищевказаною адресою, що виключає будь-яку заборгованість відповідачів за вказаним пунктом позовних вимог, та позовні вимоги в цій частині є безпідставними.
Житловий будинок площею 75,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності серії та номер НОМЕР_1 від 28.08.2015 року. Право власності ОСОБА_1 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28.08.2015 року за індексним номером 42973707.
03.06.2019 року ОСОБА_1 укладено договір з ТОВ «Інфокс» про надання послуг з водопостачання та водовідведення № договору 179414/ЧВ-СДВ № особового рахунку НОМЕР_6, на житлову будівлю за адресою: АДРЕСА_3 та відповідно оплату за водопостачання та водовідведення відповідачем проводиться відповідно до умов вказаного договору за відповідними реквізитами.

Мотивувальна частина
Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши пояснення заявника та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам судове рішення Суворовського районного суду м. Одеси не відповідає.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, дата ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення. Ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Судом встановлено, що гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності Приватному акціонерному товариству «Промінь-1», на підставі Свідоцтва про право власності на будівлю гуртожитку від 15.11.2006 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради. Право власності позивача на вказану будівлю зареєстрований КП «Одеське МБТІ та РОН» 07.12.2006 року.
ПАТ «Промінь-1» є власником, допоміжного приміщення, будівлі гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на балансі ВК ОМР, та має інвентарний номер 414734 (копія довідки №184 від 24.07.2020 року було долучено до матеріалів справи позивачем в суд першої інстанції, як додаток до заперечення на відзив листом №23 від 09.03.2021 року)
Реалізуючи свої права та інтереси, ПАТ «Протмінь-1» надало у платне користування приміщення відповідача, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 :
1.        квартира АДРЕСА_2 в якій проживають та зареєстровані відповідачі, яка складає 39,2 кв.м., розташована на другому поверсі вказаної житлової площі будівлі гуртожитку коридорного типу, призначеного для проживання сімей.
2.        допоміжне приміщення, будівля гаражу, загальною площею 13,44 кв.м.
Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п.п. 5 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», особа, яка отримує житлово-комунальні послуги зобов`язана оплачувати їх у строки, встановлені договором і законом.
Пунктом 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 (далі Правила № 572), дія яких поширюється на вказаний гуртожиток, передбачено, що користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності, договором найму (оренди) або іншим документом, що підтверджує право власності чи користування.
Пунктом 5 Правил № 572 передбачено, що власник квартири, житлового приміщення у гуртожитку має право здавати в найм (в оренду) квартиру, житлові приміщення у гуртожитку або кімнату квартири, житлового приміщення у гуртожитку та укладати інші договори відповідно до законодавства. Користування наймачем (орендарем) квартири (кімнати), житлового приміщення у гуртожитку здійснюється згідно з договором найму (оренди).
За приписами ч.1 ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Згідно ч.3 ст.815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
За змістом ч.ч.2,3 ст. 816 ЦК України наймач несе відповідальність перед наймодавцем за порушення умов договору особами, які проживають разом з ним. Якщо наймачами житла є кілька осіб, їхні обов`язки за договором найму житла є солідарними.
Так, протоколом Загальних зборів акціонерів ЗАТ «Промінь-1» (після зміни найменування ПрАТ «Промінь-1») № 19 від 28.03.2011 року затверджено Статут ЗАТ «Промінь-1» та у зв`язку з зміною назви, яку приведено до вимог чинного законодавства, протоколом Загальних зборів акціонерів ПрАТ «Промінь-1» № 26 від 11.04.2019 року затверджено Статут ПрАТ «Промінь-1» в новій редакції.
ПрАТ «Промінь-1» на праві приватної власності належить будівля гуртожитку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на будівлю гуртожитку сер. САА № 433978 від 15.11.2006 р., крім 85/1000 частин, які були передані у власність фізичним особам.
Відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та малолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживають та зареєстровані за постійним місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 у гуртожитку за вищевказаною адресою.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, щодо постійного проживання ОСОБА_4 за вищевказаною адресою, яка відмінна від місця реєстрації, з огляду на те, що вказані доводи підтверджуються Актом від 26.10.2020 року (копія вказаного документа додана позивачем як додаток до заперечення на відзив листом № 23 від 09.03.2021 року).
Також судом встановлено, що між ПрАТ «Промінь-1», що є власником гуртожитку, та відповідачами договір найму (оренди) жилого приміщення в гуртожитку в письмовій формі не укладався. ПрАТ «Промінь-1» на підставі п.п. 2,5 Правил № 572 у лютому та грудні 2017 р., та у грудні 2019 року зверталось до відповідачів з пропозиціями про укладання договору найму жилого приміщення, яким користуються відповідачі, однак, відповідачі щоразу ухилялись від укладання такого договору з ПрАТ «Промінь-1», що підтверджується листами ПрАТ «Промінь-1» з пропозицією про укладання договору найму житла (а.с. 22-26).
Проте, відповідачами підтверджується факт проживання у зазначеній вище квартирі та жодним чином не заперечується.
Відповідно до Протоколу засідання наглядової ради ПрАТ «Промінь-1» № 40 від 31.03.2015 р. за користування житлом у гуртожитках, які є об`єктами права власності ПрАТ «Промінь-1», встановлено плату у розмірі не нижче 10,00 грн. за 1 кв. м. займаної площі щомісячно
Відповідно до ч. 1 ст. 66 ЖК України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Згідно п. 7 правил № 572 власник та наймач (орендар) квартири. Житлового приміщення у гуртожитку зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.
Частиною 1 ст. 64 ЖК України встановлено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть всі обов`язки що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарно з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (не належне виконання).
Колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що судом першої інстанції невірно визначено частину позовних вимог, а саме - за користування житловим будинком площею 75,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Житловий будинок площею 75,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності серії та номер НОМЕР_1 від 28.08.2015 року. Право власності ОСОБА_1 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28.08.2015 року за індексним номером 42973707.
03.06.2019 року ОСОБА_1 укладено договір з ТОВ «Інфокс» про надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_3 , № договору 179414/ЧВ-СДВ № особового рахунку НОМЕР_6. та відповідно оплату за водопостачання та водовідведення відповідачем проводиться відповідно до умов вказаного договору за відповідними реквізитами.
Позивачем не заявлено жодних позовних вимог щодо сплати послуг за користування зазначеним будинком, з огляду на те, що це фактично дві окремі будівлі.
Проте відповідачами, до відзиву на позов, надані квитанції щодо оплати послуг за адресою АДРЕСА_3 ,, (а.с. 21,52,54,55,57,58,59) тобто докази, що не стосується предмету спору, та не береться судом до уваги.
Крім того, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги надані відповідачами квитанції оплати за 2019 рік (а.с. 56,60,61,), з огляду на те, що позовні вимоги заявлені щодо періоду часу з лютого 2020 року по листопад 2020 року.
Суд апеляційної інстанції приймає до уваги квитанції щодо оплати відповідачами за найм квартири з лютого 2020 року по листопад 2020 року, а саме:
-№ 69 від 24.04.2020 року на суму - 800 грн;
-№10 від 13.02.2020 року на суму - 600 грн;
-№ 70 від 16.03.2020 року на суму - 1200 грн;
-№ 46 від 19.05.2020 року на суму - 715 грн.
Аналіз вказаних обставин свідчить про те, що підприємством позивача не доведенні вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідачів за найм житловим квартири АДРЕСА_10 - на суму 3 315 грн.
Щодо стягнення заборгованості за найм гаража загальною площею 13,44 кв.м. розташований за адресою: АДРЕСА_1 із розрахунку 10 грн за 1 кв.м. в місяць підлягає стягненню на користь позивача, з огляду на те, що відповідачами не спростовується факт користування допоміжними приміщеннями, хоча вони зазначають відсутність у позивача права власності на гараж, який знаходиться на балансі позивача.
Крім того, будівля гаражу, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 знаходиться на балансі ПАТ «Промінь-1» та має інвентарний номер 41734 (копія довідки №184 від 24.07.2020 року).
Відповідно позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за найм квартири АДРЕСА_2 та гаражу за адресою: АДРЕСА_3 підлягають задоволенню частково, а саме стягненню з відповідачів солідарно заборгованості в сумі 9 184,00 грн - 3 315 грн = 5 869 грн.
Відповідно до підпункту 5 пункту 3 ст. 20 Закону України, про житлово-комунальні послуги, особа яка отримує житлово-комунальні послуги зобов`язана оплачувати їх у строки встановлені договором та законом.
Водночас судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 в гуртожитку за вищевказаною адресою не обладнана системою водопостачання та водовідведення (каналізацією). Вказані обставини визнані в судовому засіданні сторонами, та наданими письмовими доказами: Технічним звітом № 03,19-ТЗ «Встановлення технічного стану будівлі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , виконаний «Південним бюро інжинірінгу та технічної інвентаризації ФОП ОСОБА_7 (кваліфікаційний сертифікат Серії АЕ № 003135).
Аналіз вказаних обставин свідчить про те, що підприємством позивача не забезпечується водопостачання та водовідведення у квартиру АДРЕСА_2 у гуртожитку за вищевказаною адресою, що виключає будь-яку заборгованість відповідачів за вказаним пунктом позовних вимог, та позовні вимоги в цій частині є безпідставними.
З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині боргу за водопостачання, з огляду на те, що водопостачання та водовідведення не здійснюється, а саме нарахований борг в сумі - 3985,86 грн не підлягає стягненню з відповідачів.
Апеляційний суд приймає до уваги надані відповідачами квитанції по оплаті комунальних послуг № 17 від 17.06.2020 року в сумі 240 грн (а.с. 57), № 21 від 13.07.2020 року в сумі 240,2 грн (а.с. 57), №68 від 20.04.2020 року в сумі 240,2 грн (а.с. 58), № 47 від 13.08.2020 року в сумі 240,2 грн (а.с. 58, розворот), №24 від 15.09.2020 року в сумі 240,2 грн (а.с. 58 - розворот), № 2 від 13.10.2020 року в сумі 251,7 грн (а.с. 58), № 16 від 17.11.2020 року в сумі 251,7 грн (а.с. 58), №23 від 11.12.2020 року (призначення за листопад) в сумі 251,7 грн (а.с. 60).
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає частково обґрунтованими вимоги апелянта, щодо стягнення заборгованості за утримання будинку в сумі (7 256 грн - 3 985, 86 грн - 1955,9 грн (сплачено відповідно до наданих відповідачами квитанцій) = 1 314,24 грн. 
Відповідачі були попереджений про існування заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та необхідність їх сплати, однак жодних заходів щодо погашення своєї заборгованості ними вжито не було.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).
Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон).
Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону). Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону).
Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону).
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).
Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону).
Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону).
Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).
Аналогічна позиція висловлена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 712/8916/17.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. '
З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку про не обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, рішення ухвалено без дотриманням вимог матеріального права. У зв`язку з зазначеним, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду -скасувати, з ухваленням нового рішення по суті спору.
У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову та апеляційної скарги, наявні стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати у цій пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1614,35 грн (32% задоволених позовних вимог).

Резолютивна частина
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Промінь-1" - задовольнити частково.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2021 року - скасувати.
Постановити нове рішення яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ПРОМІНЬ-1» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за комунальні послуги та найм житла - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН  НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_4 виданий 21.01.2011р. Хаджибеївським ВМ, м. Одеси), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_5 ) - суму боргу за найм житла в розмірі 5 299 (п`ять тисяч двісті дев`яносто дев`ять) гривень 86 коп, та за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 1 314 (одна тисяча триста чотирнадцять) гривень 24 коп.
Стягнути в рівних частках з  ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_4 виданий 21.01.2011р. Хаджибеївським ВМ, м. Одеси), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_5 ) сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 614 грн. 35 коп., а саме по 403 грн. 59 коп. з кожного.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках передбачених п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст 389 ЦПК України.

Головуючий:                                                                         О.В. Князюк

Судді:                                                                                 А.П. Заїкін

                                                                                С.О. Погорєлова