П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/19341/21-а 
                    Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І.   
                    Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
22 лютого 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Залімського І. Г. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Кушнір В. В., 
представника позивача: Кавки А.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької міської ради на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Вінницької міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
В грудні 2021 року Вінницька міська рада звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчука В.В. від 09.12.2021 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні № 65698613. 
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити апеляційну скаргу.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 у справі № 120/3770/20-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2021 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправним та скасовано пункт 31 рішення 49 сесії 7 скликання Вінницької міської ради від 31.01.2020 за № 2148 "Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам, відмова у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою, встановлення земельного сервітуту". Зобов`язано Вінницьку міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована в районі АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання вказаного судового рішення Вінницький окружний адміністративний суд видав виконавчий лист № 120/3770/20-а від 14.05.2021, який був пред`явлений до примусового виконання.
Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчуком В.В. 07.06.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65698613 щодо зобов`язання Вінницької міської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована в районі АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку. Боржнику надано строк 10 днів для надання відповіді та документального підтвердження виконання рішення суду.
Листом від 17.06.2021 за № 01-00-011-41871 позивач повідомив державного виконавця про те, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 у справі № 120/3770/20-а виконати у визначений виконавцем термін неможливо.
Також, 17.06.2021 виконавчим комітетом Вінницької міської ради прийнято рішення № 1505 "Про проект рішення міської ради "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки", яким передбачено надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована в районі АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку.
04.08.2021 за вих. № 10827/2.3-22/5 на адресу Вінницької міської ради державний виконавець надіслав вимогу, у якій констатував, що станом на 04.08.2021 рішення суду від 17.12.2020 у справі № 120/3770/20-а не виконано. У зв`язку з цим боржнику надається строк до 16.08.2021 для надання документального підтвердження виконання судового рішення.
У відповідь на вказану вимогу, Вінницька міська рада листом від 12.08.2021 № 01-00-011-54569 повідомила державного виконавця, що міськвиконкомом схвалено проєкт рішення міської ради про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно з прийнятим судом рішенням для включення до порядку денного чергової сесії міської ради, яка відбудеться 27.08.2021. Відтак боржник просив відкласти виконання виконавчого провадження до 07.09.2021.
24.09.2021 проєкт рішення № 1505 внесено на розгляд сесії Вінницької міської ради, однак відповідно до витягу з протоколу 12-ї сесії 8 скликання Вінницької міської ради від 24.09.2021 проєкт не набрав необхідної кількості голосів депутатів: проголосувало 45 депутатів міської ради, з яких "за" 7, "проти" 3, "утрималось" 8, "не голосувало" 27. Відтак рішення не прийнято.
Листом від 08.10.2021 № 01-00-011-67237 Вінницька міська рада інформувала державного виконавця, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 у справі № 120/3770/20-а підготовлено проєкт рішення міської ради, який 24.09.2021 винесено на розгляд сесії ради. Однак рішення не набрало необхідної кількості голосів. За цих обставин проєкт рішення буде повторно поданий до секретаріату міської ради для включення до порядку денного чергової сесії Вінницької міської ради.
Відповідно до витягу з протоколу 12-ї сесії 8 скликання Вінницької міської ради від 24.09.2021 за проєкт рішення проголосувало 45 депутатів міської ради, з яких "за" – 7, "проти" – 3, "утрималось" – 8, "не голосувало" – 27. Рішення не прийнято.
09.11.2021 за вих. № 16402/2.3-22/5 на адресу Вінницької міської ради надіслано вимогу державного виконавця, якою у строк до 19.11.2021 зобов`язано надати документальне підтвердження виконання виконавчого листа № 120/3770/20-а від 14.05.2021.
18.11.2021 виконавчим комітетом Вінницької міської ради повторно схвалено проєкт рішення міської ради про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину".
Листом від 19.11.2021 № 01-00-011-77510 Вінницька міська рада повідомила державного виконавця, що міськвиконком схвалив проєкт рішення Вінницької міської ради "Про надання дозволу на розроблення проєкту, землеустрою щодо відведення земельної ділянки" згідно з прийнятим судом рішенням для включення до порядку денного чергової сесії міської ради. Відтак боржник просив відкласти виконання виконавчого провадження до 30.11.2021.
Наступною вимогою державного виконавця від 01.12.2021 № 18664/2.3-22/5 Вінницьку міську раду зобов`язано виконати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 у справі № 120/3770/20-а та надати підтверджуючі документи у строк до 08.12.2021.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчука В.В. від 09.12.2021 ВП № 65698613 на Вінницьку міську раду накладено штраф в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.
Вважаючи вказану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 (надалі - Закон № 1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Положеннями статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) закріплено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Так, згідно ст.18 ЗУ «Провиконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
За правилами ч. 1 ст. 26 Закону № 1404, державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Пунктами 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону №1404визначено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
В силу положень ч. 4 ст. 18 Закону № 1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
За правилами ч. 6 ст. 26 Закону № 1404, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження визначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Порядок виконання рішень судів немайнового характеру органами Державної виконавчої служби, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення встановлений ст.63 Закону України "Про виконавче провадження".
У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб – 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу – 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. (ч. 1 ст.75 Закону № 1404-VIII).
Отже, приймаючи рішення про накладення штрафу на боржника державний виконавець зобов`язаний з`ясувати, чи вжито боржником дії щодо виконання рішення суду та чи існують поважні причини, які унеможливлюють його виконання.
Як свідчать матеріали справи, оскаржуваною постановою відповідача на позивача накладено штраф у розмірі 5100,0 грн. за невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 у справі № 120/3770/20-а.
Апелянт не погоджується з даною постановою, вважаючи, що вжив усіх заходів з метою повного виконання рішення суду зобов`язального характеру, тоді неможливість його виконання обумовлюється поважними причинами – депутати не проголосували за необхідне рішення Вінницької міської ради, тоді як орган місцевого самоврядування не може впливати на волевиявлення депутатів під час голосування. Водночас, на думку державного виконавця, судове рішення залишається невиконаним і боржник без поважних причин ухиляється від його виконання.
Відтак, у виконавчому провадженні ВП № 65698613 виконується остаточне рішення суду, яким Вінницьку міську раду зобов`язано прийняти конкретне рішення – про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на розроблення проєкту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована в районі провулку Зелений в місті Вінниці для будівництва та обслуговування житлового будинку.
Пунктами "а", "б" статті 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України. Зокрема, частиною шостою цієї статті визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. (ч. 7 ст. 118 ЗК України)
Правовий статус місцевих рад визначається Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі – Закон № 280/97-ВР).
Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Положеннями ч.1 та ч.2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
Отже, при вирішенні клопотання громадянина про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою у місцевої ради виникає обов`язок, по перше, розглянути клопотання у місячний строк, і, по друге, прийняти одне з двох рішень: 1) про надання дозволу на розроблення документації або 2) про відмову у його наданні.
В той же час, рішення про надання дозволу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість депутатів від загального складу ради і, в такому разі, викладається у формі окремого документа.
Під час розгляду даної справи встановлено, що за наслідками вирішення публічно-правового спору у справі № 120/3770/20-а Вінницьку міську раду зобов`язано надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована в районі провулку Зелений в місті Вінниці для будівництва та обслуговування житлового будинку.
Вказаним рішенням суду закономірно покладено на Вінницьку міську раду обов`язок розглянути відповідний позитивний проєкт рішення ради на найближчій після набрання судовим рішенням законної сили сесії ради та прийняти необхідне рішення.
Відтак, судове рішення може вважатися виконаним лише у разі прийняття Вінницькою міською радою рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проєкту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована в районі провулку Зелений в місті Вінниці для будівництва та обслуговування житлового будинку.
Станом на дату винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу Вінницька міська рада, будучи боржником у виконавчому провадженні № 65698613, не виконала рішення суду у справі № 120/3770/20-а, при цьому рішення суду має зобов`язальний характер і його виконання без участі боржника є неможливим.
Вважаючи, що вказане судове рішення не виконується з поважних і незалежних від міської ради причин, оскільки депутати не проголосували за потрібний проєкт рішення ради, позивач фактично визнає факт невиконання вказаного судового рішення.
Суд критично оцінює намагання позивача перекласти відповідальність за невиконання судового рішення на депутатський корпус, оскільки саме Вінницька міська рада є боржником у виконавчому провадженні, а тому зобов`язана виконати рішення суду та прийняте відповідне рішення, надавши в межах своїх законних повноважень дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Водночас той факт, що під час чергової сесії ради, яка відбулася 24.09.2021, депутати ради не підтримали вищезазначене рішення і не проголосували за нього не звільняє Вінницьку міську раду як боржника у виконавчому провадженні від встановленої законом відповідальності за невиконання судового рішення.
Суд не ставить під сумнів право будь-якого депутата міської ради утриматись під голосування за конкретний проєкт рішення ради, оскільки це є його законним правом.
Разом з тим, утримуючись в даному випадку від голосування за позитивний проєкт рішення ради про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою, депутат ради повинен усвідомлювати, що така його поведінка матиме конкретні юридичні наслідки у разі не набрання рішенням достатньої кількості голосів, а саме наслідки у вигляді невиконання радою судового рішення, яке набрало законної сили, є обов`яковим до виконання, а його невиконання тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Державний виконавець тричі надсилав на адресу Вінницької міської ради вимогу про виконання судового рішення та неодноразово відкладав вчинення виконавчих дій і продовжував строки для виконання рішення суду, створюючи позивачу усі необхідні умови для того, що виконати судове рішення, наведене свідчить про відсутність у боржника реального наміру виконати судове рішення та його фактичне ухилення від виконання рішення суду.
Обов`язок з належного та своєчасного виконання судового рішення покладається насамперед на боржника, отже, саме боржник зобов`язаний вжити усіх можливих заходів для виконання судового рішення у той спосіб та порядок, які визначені судом рішенням.
Беручи до уваги викладене, оскаржувана постанова ВП № 65698613 від 09.12.2021 винесена із дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження" так як рішення суду не виконано.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Вінницької міської ради залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сторчак В. Ю.    Залімський І. Г.