Справа № 344/13903/20 
Провадження № 22-ц/4808/1755/21 
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів:     Василишин Л.В., Горейко М.Д.,
секретаря    Пацаган В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ТОВ «Вердикт Капітал» на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Пастернак І.А. 11 жовтня 2021 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, про залишення позову без розгляду,
                                                         в с т а н о в и в :
У жовтні 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» подано позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №507/4205936-СК від 26.12.2017 року, що в частині тіла і відсотків станом на 27.12.2019 року становить 112 581, 29 грн, стягнення суми нарахованого штрафу в розмірі 1 200 грн, стягнення судових витрат.
Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.05.2021 року залучено до участі в справі в якості правонаступника Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 жовтня 2021 року позов ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №507/4205936-СК від 26.12.2017 року, що в частині тіла і відсотків станом на 27.12.2019 року становить 112 581, 29 грн, стягнення суми нарахованого штрафу в розмірі 1 200 грн, стягнення судових витрат - залишено без розгляду.
Не погодившись з рішенням суду представник ТОВ «Вердикт Капітал»  подав апеляційну скаргу, у якій посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення норм процесуального права.
Апелянт зазначає, що первісним позивачем у позові заявлено клопотання про участь у розгляді справи без участі представника позивача. Більш того, в рамках даної справи судом не виносилась ухвала, якою явка позивача визнавалась обов`язковою.
Тому суд дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не заявлялось клопотання про розгляд справи без участі представника, прийнявши ухвалу із порушенням ч.5 ст.223 ЦПК України.
Просить ухвалу суду скасувати, прийняти постанову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.116-118).
Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
У судове засідання не з`явилися сторони, про причини неявки не повідомили, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання,  тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.
Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її обґрунтованою, виходячи з таких підстав.
В силу ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.
Залишаючи апеляційну скаргу без розгляду, суд виходив з положень ст. ст. 223 ЦПК України, встановивши, що справа призначалася до розгляду неодноразово, представник позивача про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, повторно не з`явився в судові засідання та не повідомив про причини неявки, дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду. При цьому суд зазначив, що залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду. 
З таким висновком апеляційний суд не погоджується з таких підстав.
Встановлено, що 21 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі, судове засідання призначено до розгляду на 18 листопада 2020 року (а.с.43).
Копію ухвали направлено сторонам 22 жовтня 2020 року (а.с.47).
З матеріалів справи встановлено, що 18 листопада 2020 року, 04 березня 2021 року,28 квітня 2021 року,25 травня 2021 року, 12 серпня 2021 року, 11 листопада 2021 року сторони в судове засідання не з`явились. Розгляд справи відкладався неодноразово, про що повідомлено сторін у встановленому законом порядку (а.с.54, 64-68, 96,98-99,102,103-104).
Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.05.2021 року залучено до участі в справі в якості правонаступника Акціонерного товариства «Таскомбанк» - ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.97).
18 листопада 2020 року представником АТ «Таскомбанк» подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача. У заяві вказано, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення суду не заперечує (а.с.56).
Явка позивачки судом обов`язковою не визнавалась.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача.
Зокрема частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно із п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, можливе лише за відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі, і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.
Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 16.10.2020 у справі №910/8816/19).
При цьому, саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і лише в тому разі, якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.
Положення ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
В силу  статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватись завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки його в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; відсутність клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності і його неявка повинна перешкоджати розгляду справи.
Отже, з метою виконання завдання цивільного судочинства для з`ясування чи має наміри позивач особисто брати участь у судових засіданнях і надавати пояснення або чи можливо розглянути справу за його відсутності по суті позовних вимог, суду слід було роз`яснити позивачу процесуальні права та обов`язки як особі, який є учасником справи, і наслідки не вчинення нею окремих процесуальних дій.
Таким чином, залишення позову без розгляду не відповідає обставинам справи, є передчасним, безпідставним та суперечить як вимогам п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України, так і завданню цивільного судочинства.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374, 379, 381- 384 ЦПК України,  суд
                                                п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» задовольнити.  
Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про залишення позовної заяви без розгляду від 11 жовтня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                              І.О. Максюта
Судді:                                                        Л.В. Василишин
                                                                    М.Д.Горейко
Повний текст постанови складено 21 грудня 2021 року.