П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/5452/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Лавренчук Ольга Володимирівна  
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
05 квітня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Граб Л.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Державної митної служби України у якому просив визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України (про коригування митної вартості товарів №UА100000/2021/300023/1 від 19.02.2021 та картку відмови в прийомі митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА100550/2021/00061 від 19.02.2021.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано Рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА100000/2021/300023/1 від 19.02.2021.
Визнано протиправною та скасовано Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100550/2021/00061 від 19.02.2021.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
Ухвалою суду від 11 січня 2022 року замінено відповідача по справі, а саме - Київську митницю Держмитслужби на її правонаступника - Житомирську митницю (код ЄДРПОУ 44005610).
У відповідності до вимог ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18 лютого 2021 року до митного оформлення в режимі імпорт до митного поста "Житомир" Київської митниці Держмитслужби декларантом (ТОВ "Поліссяброксервіс") подано митну декларацію №UA100550/2021/451199. Товар: легковий автомобіль: марка ТОYОТА, модель АVENSIS, номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, загальна кількість місць - 5; робочий об`єм циліндрів двигуна - 2231см3; колісна форма - 4*2; тип кузова - універсал; такий, що був у користуванні; країна виготовлення - GB, країна походження - GB, календарний рік виготовлення - 2012, дата першої реєстрації - 20.12.2012. Країна відправлення - Данія. Ціна товару 2500,00 EUR. Митну вартість товару визначено декларантом самостійно за основним методом.
На підтвердження заявленої митної вартості товарів, декларантом надано: рахунок - фактуру (інвойс) від 12.02.2021 №1970; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.02.2021 №UA205020/2021/101147; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 29.06.2016 №14718886/14329803; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 18.02.2021; внутрішній договір (контракт) доручення №НМР717483 від 13.02.2021; договір про надання послуг митного брокера №550-21 від 18.02.2021; висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом №14718886/14329803 від 29.06.2016; квитанція про переказ коштів від 15.02.2021; фото від 18.02.2021; копія митної декларації країни відправлення від 14.02.2021 №211DК005604247АF852; паспортний документ особи, що дає право на перетин державного кордону України; паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України.
Київською митницею Державної митної служби України 19.02.2021 було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2021/300023/1 щодо ВМД №UA100550/2021/451199 у якій вказано: митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Документи, подані для митного оформлення містять розбіжності не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, з саме: за наданим рахунком на транспортний засіб №1970 від 12.02.2021 набуто право власності на товар (транспортний засіб). Товар фактично переданий у розпорядження покупця та знаходиться на митній території України. Таким, чином є підстави вважати, що на момент митного оформлення сторони виконали один перед одним свої зобов`язання: продавець передав товар покупцю, а покупець оплатив товар. Згідно із відомостями, що зазначені у рахунку №1970 від 12.02.2021 товар повинен бути оплачений не пізніше 12.02.2021, перед отриманням автомобіля у розпорядження покупця. Крім того, оплата повинна бути здійснена на розрахунковий рахунок продавця. Рахунок № 1970 від 12.02.2021 складено особою, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 29.06.2016 не є його власником. Виявлені обставини створюють обґрунтовані сумніви щодо права даної особи відчужувати транспортний засіб та визначати ціну його продажу.
Документ, що вказує на юридичний зв`язок цієї особи з транспортним засобом, право розпоряджатися транспортним засобом та визначати ціну продажу, до митного оформлення не подано. Додатково надане платіжне доручення від 15.02.2021 не може бути використано для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки розрахунок проведене не з власником транспортного засобу, що зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 29.06.2016. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного Кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній: (визначеній) органами доходів та зборів митній вартості схожого ТЗ за МД від 25.01.2021 №UА401160/2021/1430 - легковий автомобіль марки ТОYОТА, модель АVENSIS; загальна к-ть місць, включаючи місце водія -5; призначений - пасажирський (для перевезення людей); тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів 2231 см. куб,/потужність 1І0 кВт; бувший у використані, календарний р.в. 2012, модельний р. в. 2012. Торговельна марка Тоуоtа, виробник ТОYОТА, 3735,45 євро за одиницю з дотриманням принципів І критеріїв, визначених Угодою про застосування статті УІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Рік виготовлення компенсується технічним станом запропонованого транспортного засобу.
З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведено консультацію, в ході якої декларанту надана інформація щодо вартості схожого товару. Методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2а і 2г- у зв`язку із відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за МД від 25.01.2021 №UA401160/2021/1430.
Декларантом додатково було надано платіжне доручення від 15.02.2021 та копію митної декларації країни відправлення від 14.02.2021 №211DК005604247АF852.
За результатом перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, митним органом було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів про що сформовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100550/2021/00061. Причини: митна декларація не може бути оформлена, оскільки документи, подані до митного оформлення містять розбіжності не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар та у зв`язку з неподанням на вимогу органу доходів додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару.
Вважаючи такі рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, під час митного оформлення, надав усі необхідні документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, у наведених матеріалах відсутні розбіжності та вказані матеріали містять об`єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню, в свою чергу відповідачем не доведено наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару за основним методом, відтак суд вважає безпідставним рішення відповідача про коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля та вбачає підстави для його скасування.
При цьому, суд вважає, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Контролюючий орган не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості визначені статтею 53 МК України.
У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України)
Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів.
Згідно приписів ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту визначені статтею 57 Митного кодексу України.
Частиною 2 статті 57 МК України визначено методи, за якими встановлюється митна  вартість товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту.
Відповідно до частини 2 цієї статті, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Частиною 1 статті 58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Тобто, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 червня 2021 року у справі №803/538/17 зазначив, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. 
Як вбачається з оскаржуваних у даній справі рішень, митний орган дійшов висновку про те, що рахунок-фактуру №1970 від 12.02.2021 складено особою, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 29.06.2016 не є його власником. Виявлені обставини створюють обґрунтовані сумніви щодо права даної особи відчужувати транспортний засіб та визначати ціну його продажу. Документ, що вказує на юридичний зв`язок цієї особи з транспортним засобом, право розпоряджатися транспортним засобом та визначати ціну продажу, до митного оформлення не подано. Додатково надане платіжне доручення від 15.02.2021 не може бути використано для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки розрахунок проведене не з власником транспортного засобу, що зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 29.06.2016.
У оскаржуваних рішеннях відповідачем вказано на ненадання декларантом: договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.
З даного приводу судом встановлено, що позивачем автомобіль ТОYОТА, модель АVENSIS, номер кузова - НОМЕР_1 було придбано у компанії MUS Automotive ApS, що підтверджується рахунком - фактурою від 12.02.2021 за ціною 2500,00 євро.
При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, правовідносини, що виникли між MUS Automotive ApS та власником транспортного засобу, що визначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 29.06.2016 не можуть впливати на права третьої особи - ОСОБА_1 в частині визначення вартості товару, що ввозиться на митну територію України.
В даному випадку товар - автомобіль ТОYОТА, модель АVENSIS, номер кузова - НОМЕР_1 було доставлено (пригнано) ОСОБА_2 згідно Довіреності від 13.02.2021, зареєстрованої в реєстрі за №313. Вартість доставки становить 100 євро, що підтверджується довідкою від 18.02.2021, що була подана до митного органу.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ненадання декларантом рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), оскільки надання декларантом рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця має місце у випадку, коли такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом). Однак надання вказаного документу можливе за умови, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом). Разом з тим, позивачем оплату товару було здійснено на підставі рахунку - фактури та на користь особи, яка у ньому вказана.
Як вбачається з митної декларації №UA100550/2021/451199 від 18.02.2021. декларантом у графі 43 вказано, що визначення митної вартості товарів здійснюється за основним методом. Особа, відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що на підтвердження заявленої митної вартості товарів, декларантом надано: 
- рахунок - фактура (інвойс) від 12.02.2021 №1970. Вартість транспортного засобу визначено 2500,00 ЕUR. Складена MUS Automotive ApS, отримувач ОСОБА_1.
- квитанцію від 15.02.2021 у якому вказано: вартість 2500,00 ЕURО, клієнт - ОСОБА_1 , грошовий переказ за автомобіль НОМЕР_3, ТОYОТА АVENSIS, фактура 1970 від 12.02.2021, отримувач - MUS Automotive ApS.
Колегія суддів вважає, що зазначені документи в повній мірі ідентифікують оцінюваний товар та містять об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, у наведених документах відсутні розбіжності. Вказані матеріали містять об`єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню та виключають подвійне їх трактування, а також, є належними документами в розумінні п.5 частини другої статті 53 Митного кодексу України, які підтверджують вартість транспортного засобу та містить реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Окрім того встановлено, що декларантом до митного органу було подано копію митної декларації країни відправлення від 14.02.2021 №211DК005604247АF852 у якій експортером вказано MUS Automotive ApS, вантажоодержувач ОСОБА_1. Разом з тим, відповідачем не надано доказів, що при митному оформленні вказаного товару, у митного органу країни відправлення виникали сумніви у законності переміщення спірного транспортного засобу за межі країни.
Також варто зауважити, що митним органом, при визначенні митної вартості автомобіля за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) органами доходів і зборів митній вартості схожого ТЗ за МД від 25.01.2021 №UА401160/2021/1430, ціна 3735,45 євро, не враховано, що вартість транспортного засобу (відповідного року випуску) залежить від звітного періоду ввезення його на територію України адже фактична кількість років перебування транспортного засобу в експлуатації на час придбання та ввезення на територію України безпосередньо впливає на його вартість.
На необхідність з`ясування вказаних обставин при прийнятті рішення про корегування митної вартості вказав також Верховний Суд у постановах від 23 квітня 2019 р. у справі №810/1479/16 та від 26 лютого 2019 р. у справі №808/454/18.
Посилання контролюючого органу на ненадання позивачем до митного оформлення на підтвердження митної вартості висновку про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими організаціями як беззаперечної підстави неможливості застосування першого методу визначення митної вартості товару, є безпідставним, оскільки такі документи зважаючи на наведені вище положення Кодексу, не є обов`язковим для обчислення митної вартості, зокрема ї за першим методом, так як за основу для такого обчислення береться ціна, що фактично сплачена чи підлягає сплаті за оцінювані товари.
В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. 
Таким чином, контролюючий орган не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Враховуючи викладене, оскільки позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, у наведених матеріалах відсутні розбіжності та вказані матеріали містять об`єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню, в свою чергу відповідачем не доведено наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару за основним методом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність і невідповідність чинному законодавству рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля та вбачає підстави для його скасування.
Беручи до уваги встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року, відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Граб Л.С.