КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 755/17845/21                                                                            Головуючий у І інстанції Мельниченко Л.А.
Провадження № 22-ц/824/457/2022                                                               Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
31 січня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Хобти Сергія Григоровичана постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021року про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 130 КУпАП, - 
 
ВСТАНОВИВ:
 
постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні 00 копійок.
Відповідно до постанови, 07 жовтня 2021 року близько 11 години 20 хвилини ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Курнатовського, 7 у м. Києві, керував автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість ходи.
Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою, захисник  ОСОБА_1 - адвокат Хобта С.Г.подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021року скасувати, провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що працівниками поліції не надано належних та допустимих доказів, які з вірогідністю надавали б можливість стверджувати про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки його було зупинено безпідставно, а долучений до матеріалів справи відеозапис є неналежним доказом вчиненого правопорушення, так як він не відображає всіх дій від початку (зупинки транспортного засобу) до закінчення (складання протоколу про адміністративне правопорушення).
Крім того, в апеляційній скарзі вказано, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 про відповідальність, яка наступає за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та процедуру притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ознаками вказаного правопорушення. 
Зокрема, в матеріалах справи зазначено, що  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки поспішав до хворого сина в лікарню, де домовився про зустріч з лікарем, яку не можливо було перенести, однак судом першої інстанції вказане враховано не було.
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Хобти С.Г. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, як за керування транспортними засобами, які перебувають у стані наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно вимог пунктів 2, 7 Розділу І. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський, як це прямо передбачено п. 6 Розділу ІХ Інструкції від 07.11.2015 року № 1395, в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
З матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2021 року близько 11 години 20 хвилини ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Курнатовського, 7 у м. Києві, керував автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість ходи. 
На місці пригоди працівники поліції належним чином неодноразово роз`яснили  ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та наслідки відмови від проходження такого огляду.
Дані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вина  ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами справи, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 202040 від 07 жовтня 2021 року, в якому є відмітка про відмову від підпису, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких зазначено, що ОСОБА_1 сам відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери.
За таких обставин, вважаю, що висновки судді місцевого суду щодо доведеності винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають нормам чинного законодавства. 
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що  ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки він поспішав до хворого сина, не звільняють скаржника від виконання обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР України.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції безпідставно зупинили  ОСОБА_1 та  не роз`яснили останньому його права не відповідає дійсності, оскільки працівники поліції діяли відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015  року № 1395, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери АА№00945.
Доказів порушення працівниками поліції вказаної інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять та скаржником не подані ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки встановлених судом обставин даної справи
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Хобти Сергія Григоровича залишити без задоволення, постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.  

 
Суддя
Київського апеляційного суду                                  Д.О.Таргоній