ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

31 березня 2022 року                                                    м. Чернівці
справа № 724/1613/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б. 
суддів : Лисака І.Н., Литвинюк І.М.
секретар Скрипка С.В. 
розглянувши апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2021 року та апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2021 року та на додаткове рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від17 січня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Позов обгрунтовано наступним. 20 березня 2020 року дільничним офіцером поліції Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Рошка А.Р. відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №184050. 
Згідно інформації, викладеній в протоколі, позивач, будучи власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », нібито не припинив роботу магазину та здійснив прийом відвідувачів, чим порушив вимоги п.3 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року.  
15 травня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області, розглянувши справу про адміністративне правопорушення № 724/626/20, постановив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях. В ході розгляду справи, встановлено і в мотивувальній частині Постанови зазначено, що інформація, викладена в протоколі не відповідає дійсності, а працівник поліції своїми діями сама спровокувала правопорушення. В зв`язку з тим, що санкція статті 44-3 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі до 34 тисяч гривень, для захисту свого порушеного права та для відновлення справедливості, позивач був вимушений укласти з адвокатом договір про надання правової допомоги у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності. Згідно розрахункової квитанції, позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень. 
Позивач вказує, що незаконні дії відповідача призвели до того, що йому було завдано матеріальної шкоди, крім того, складання протоколу про адміністративне правопорушення та незаконне притягнення до адміністративної відповідальності заподіяло моральні страждання, які полягали у переживаннях щодо розголосу вказаного факту за місцем проживання та місцем роботи, адже це могло в подальшому вплинути на його авторитет, як громадянина та жителя міста, на репутацію його як підприємця, призвести до зменшення кількості відвідувачів магазину. Враховуючи викладене, позивач вважає, що відшкодування моральної шкоди еквівалентної 75 000 гривень буде вважатися справедливою та такою, що відповідає вимогам розумності і справедливості. 
Позивач просив стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 9 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 75 000 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.
Стягнуто з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 9 000 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від17 січня 2022 року стягнуто солідарно з  Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області  та Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 856 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг
В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить скасувати рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2021 року в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційних скаргах Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області просить скасувати рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2021 року та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, а також скасувати додаткове рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги
В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України вважає, що рішення прийнято з порушенням матеріального права, оскільки у позивача відсутні законні підстави для відшкодування за рахунок державного бюджету матеріальної шкоди, у зв`язку із необґрунтованістю та недоведеністю їх. 
Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний подати детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак, цього не зробив.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони.
В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що позивачем доведено завдання йому матеріальної шкоди в розмірі 9000 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження заподіяної моральної шкоди адвокат додав виключно розрахункову квитанцію на суму 9000 грн., з якої неможливо встановити обґрунтованість заявленого розміру матеріальної шкоди та взагалі наявність підстав для її відшкодування.
Апелянт вважає, що вищевказаний доказ є недостатнім для встановлення обставини завдання позивачу матеріальної шкоди. 
Визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області на додаткове рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від17 січня 2022 року зазначає, що суд першої інстанції в порушення норм чинного законодавства України, витрати на професійну правничу допомогу стягнув з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області та Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, а не з державного бюджету.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2020 року серія АПР 18 № 184050 лейтенантом поліції Рошка А.Р. складено протокол про те, що  ОСОБА_1 близько 16:00 год. в АДРЕСА_1 ,  будучи власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не припинив роботу магазину та здійснював прийом відвідувачів, чим порушив п.3 постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року.
Згідно до постанови Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 травня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях.
Як вбачається із розрахункової квитанції серія ББАФ № 241354 ОСОБА_1 оплатив правову допомогу адвокату Рязанову Л.Г. в розмірі 9 000 грн.
Відповідно до попереднього розрахунку витрат вбачається, що позивач поніс або очікує понести витрати у зв`язку із розглядом справи у розмірі 9 000 грн. матеріальної шкоди, що включає в себе оплату правової допомоги адвоката та 75 000 грн. моральної шкоди, яку було завдано позивачу у зв`язку із незаконними діями працівником поліції.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2021 року та апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2021 року слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на додаткове рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року слід задовольнити частково. 
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Апелянтами оскаржується рішення суду в частині задоволених позовних вимог. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено в повному обсязі завданої йому матеріальної шкоди, а тому у цій частині позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача завдано йому матеріальну шкоду в розмірі 9 000 грн.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2020 року серія АПР 18 № 184050 лейтенантом поліції Рошка А.Р. складено протокол про те, що  ОСОБА_1 близько 16:00 год. в АДРЕСА_1 ,  будучи власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не припинив роботу магазину та здійснював прийом відвідувачів, чим порушив п.3 постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року.
Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 травня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях.
Як вбачається із розрахункової квитанції серія ББАФ № 241354 ОСОБА_1 оплатив правову допомогу адвокату Рязанову Л.Г. у розмірі 9 000 грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Загальноконституційні засади відносин між державою та громадянином, зокрема щодо відповідальності держави, закріплено в конституційні та цивільно-правові норми: статтю 56 Конституції України; статті 1173-1176 ЦК України.
Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).
Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.
На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» N 266/94-ВР в особи виникає право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.
Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).
Доводи зазначені в апеляційних скаргах Державної казначейської служби України та Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, що у позивача відсутні законні підстави для відшкодування за рахунок державного бюджету матеріальної шкоди, у зв`язку із необґрунтованістю та недоведеністю є безпідставними та спростовуються наступним. 
У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням того, що саме на державу покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин.
Судом першої інстанції встановлено, що Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 травня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях.
Як вбачається із розрахункової квитанції серія ББАФ № 241354 ОСОБА_1 оплатив адвокату Рязанову Л.Г. за надання правничої допомоги 9 000 грн.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Рязановим Л.Г. 30 квітня 2020 року був укладений договір про надання правничої допомоги та оформлений ордер від 30 квітня 2020 року.
Зі змісту Постанови Хотинського районного суду від 15 травня 2020 року, встановлено, що при розгляді адміністративної справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, в судовому засіданні брав участь крім позивача також і його адвокат Рязанов Л.Г.
Отже, неправомірними діями щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема складання адміністративного протоколу відносно нього, позивачу заподіяна матеріальна шкода у вигляді витрат в розмірі 9000грн., які він поніс на оплату правничої допомоги.
КУпАП не передбачений порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Отже, ці витрати слід стягнути з відповідача як матеріальну шкоду.
Враховуючи встановлені обставини, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди є правильним.
Щодо додаткового рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від17 січня 2022 року, апеляційний суд зазначає наступне. 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків  тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Такий висновок викладений у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, справа №755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19.
При ухвалені додаткового рішення, суд першої інстанції, враховуючи часткове задоволення позову, визначив розмір витрат на правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам. 
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Рязановим Л.Г. 30 квітня 2020 року був укладений договір про надання правничої допомоги, оформлений ордер від 18 травня 2021 року. 
Понесені позивачем витрати на правничу допомогу підтверджені розрахунковою квитанцією серія ББАФ № 2413874 від 24.12.2021р., відповідно до якої, ОСОБА_1 оплатив адвокату Рязанову Л.Г. за надання правничої допомоги 8 000 грн. та актом виконаних робіт від 24 грудня 2021 року.
Однак, суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права, стягнув на користь позивача судові витрати в розмірі 856 грн. солідарно з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області та Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області.
Законом не передбачено стягнення судових витрат в солідарному порядку.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2021 року замінено неналежного відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області на належного відповідача Державну казначейську службу України.
Враховуючи зазначене, додаткове рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року слід змінити та стягнути з Державної казначейської служби України та Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області судові витрати по 428 грн. з кожного із відповідачів. 

       Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 

При ухваленні додаткового рішення від 17 січня 2022 року, судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для його зміни та стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області та Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 по 428 грн. з кожного в рахунок відшкодування судових витрат.
Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2021 року є законним та обгрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд 
постановив:
Апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2021 року залишити без задоволення.
Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2021 року залишити без змін.
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на додаткове рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від17 січня 2022 року задовольнити частково.
Додаткове рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року змінити та стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області та Державної казначейської служби України по 428 грн. з кожного на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат.
В решті додаткове рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Головуючий                   І.Б. Перепелюк
Судді                  І.М. Литвинюк
                                                        І.Н. Лисак