Справа № 753/3748/18                                                    Головуючий 1 інстанція- Заставенко М.О.
Провадження № 22-ц/824/1869/2022                               Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.

 
П О С Т А Н О В А

іменем     України
 
20 січня 2022 року                                                                                        м.Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            головуючого судді                Савченка С.І.,
            суддів                                     Верланова С.М., Мережко М.В., 
за участю секретаря             Малашевського О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «26-і» на додаткове рішення Дарницького районного суду м.Києва від 01 липня 2021 року у справі за позовомОб`єднання співвласників багатоквартирного будинку «26-і» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Юлія Ярославівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бовбалан Надія Ростиславівна, про визнання договорів недійсними, визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію, визнання права власності,-
 
в с т а н о в и в:
 
Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14 червня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСББ «26-і» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними, визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію, визнання права власності.
18 червня 2021 року представник відповідачів адвокат Єлагіна О.О. звернулася до суду із клопотанням про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідачів по 16200 грн. понесених кожним із них судових витрат на професійну правничу допомогу, а також витрат на проведення експертизи та долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження вказаних витрат.
Додатковим рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 01 липня 2021 року стягнуто з ОСББ «26-і» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на проведення експертизи у розмірі 8438,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16200 грн, а всього 24638,40 грн. Стягнуто з ОСББ «26-і» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16200 грн.
Не погоджуючись із додатковим рішенням позивач ОСББ «26-і»подав апеляційну скаргу, в якій проситьскасувати додаткове рішення та ухвалити нове про стягнення витрат лише за проведення експертизи у розмірі 8438,40 грн. в решту витрат відмовити, посилаючись на неправильне встановлення судом обставин справи та порушння судом норм процесуального.
Скарга мотивована тим, що з урахуванням висновків Великої Палати Верховного
                                                                        -  2  -
Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц процесуальний закон передбачає такі критерії визначення і розподілу судових витрат: 1) їх дійсність, 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників. Однак, надані відповідачами докази не містять відомостей про те, які види правової допомоги надано адвокатом, відсутні докази щодо обсягу послуг і виконаних адвокатом робіт, що унеможливлює встановлення чи підлягють такі витрати розподілу згідно ст.137 ЦПК України. Зокрема  в наданих документах відсутній перелік робіт, виконаних адвокатом, не зазначено витрачений на їх виконання час та не погоджено вартість години роботи. Незважаючи на встановлення у договорах про надання правової допомоги фіксованої суми, суд має пересвідчитись чи не є завищеною дана сума та чи відповідає вона часу і обсягу виконаних робіт, що судом не дотримано.
Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в особі їх представника адвоката Єлагіної О.О. подали відзив на апеляційну скаргу, де вказали, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване додаткове рішення і правомірно  стягнув витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16200 грн. на користь кожного з відповідачів, а доводи апеляційної скарги є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.
Позивач ОСББ «26-і»належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується направленою згідно ч.6 ст.128 ЦПК України на вказану ним у апеляційній скарзі електронну адресу судовою повісткою і повідомленням про її доставлення, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Представник відповідачівОСОБА_1 і ОСОБА_2 адвоката Єлагіної О.О. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення про стягнення судових витрат та відсутність підстав для його скасування.
Треті особи - приватні нотаріуси Ганчук Ю.Я. і Бовбалан Н.Р. належно повідомлялися про розгляд справи шляхом направлення судових повісток на їх офіційні елестронні адреси, до суду не з`явився, причин неявки не повідомили.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд виходив із наявності передбачених ст.270 ЦПК України підстав щодо відшкодування понесених відповдіачами судових витрат з огляду на відмову у позові. При цьому суд виходив із доведеності факту понесення таких витрат відповідачами, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи (ч.ч.1 та 2 ст.133 ЦПК України).
Згідно ч.4 ст.139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Розмір витрат на проведення експертизи, залучення встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів, та має бути
                                                                        -  3  -
співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт(ч.ч.6,7 ст.139 ЦПК України).
Згідно приписів частин 1 - 6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно положень ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладдаються на позивача. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи,
                                                                        -  4  -
встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, за змістом даної норми підставою для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на професійну правничу допомогу є сукупність певних обставин: по-перше, подання заінтересованою стороною доказів (договорів, рахунків тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, наявність заяви сторони про відшкодування судових витрат, зробленої нею до закінчення судових дебатів.
Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14 червня 2021 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ОСББ «26-і» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними, визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію, визнання права власності.
Інтереси відповідачів в ході розгляду справи на підставі договорів № ВМ 753/3748/18 та № ОІ 753/3748/18 від 20 січня 2021 року про надання правової допомоги представляло Адвокатське бюро «Олени Єлагіної» в особі керуючої Єлагіної О.О. У відповідності до п.4.1. обох договорів клієнт оплачує юридичну допомогу шляхом переказу фіксованої суми, що становить 16200 грн. Оплата здійснюється протягом трьох днів з моменту отримання клієнтом рахунку (п. 4.2. договорів № ОІ 753/3748/18 та № ВМ 753/3748/18).
На підтвердження понесених відповідачами витрат надано договір про надання правової допомоги № ВМ 753/3748/18 від 20 січня 2021 року, Акт надання послуг № 1 від 14 червня 2021року, рахунок на оплату № 1 від 14 червня 2021, квитанцію про сплату на суму 16200 грн, договір про надання правової допомоги № ОІ 753/3748/18 від 20січня 2021 року, Акт надання послуг № 2 від 14 червня 2021 року, рахунок на оплату № 2 від 14 червня 221 року, квитанцію про сплату на суму 16200 грн.
Також, під час розгляду справи було проведено експертизу, витрати по проведенню якої покладено на відповідача ОСОБА_1 , яким долучено квитанцію №1073/з11 від 05 листопада 2020 року про оплату проведення вказаної судової експертизи в розмірі 8438,40 грн. та заяву про стягнення з позивача витрат на проведення експертизи у разі відмови у позові.
З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду вказаної справи до закінчення судових дебатів представник відповідачів адвокат Єлагіна О.О. зробила відповідну заявву про відшкодування витрат та протягом протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подала відповідні докази про витрати на експертизу та на правничу допомогу.
За таких обставин з урахуванням відмови у задоволенні позову, суд вірно задоволив заяву відповідачів і ухвалив додаткове судове рішення про відшкодування судових витрат на користь відповідачів.
Доводи апеляційної скарги про те, що надані відповідачами докази не містять відомостей про те, які види правової допомоги надано адвокатом, відсутні докази щодо обсягу послуг і виконаних адвокатом робіт, що унеможливлює встановлення чи підлягють такі витрати розподілу, а встановлення у договорах про надання правової допомоги фіксованої суми суперечить закону, колегія суддів відхиляє як необгрунтовані.
Судом встановлено, що у обох договорах про надання правової допомоги встановлена фіксована сума винагороди адвоката у розмірі 16200 грн., яка не змінюється  залежно від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Це по-перше.
По-друге, встановлення у договорі фіксованої суми винагороди адвоката відповідає положенням Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та цивільного
                                                                        -  5  -
процесуального закону. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19, де Верховний Суд зазначив, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.
І по-третє, вказаний розмір гонорару є співмірним та відповідає предмету спору та часу і обсягу виконаних адвокатом робіт. Зокрема педметом спору у справі є правомірність набуття відповідачами права власності на нерухоме майно загальною вартістю 2124025 грн., адвокат за період із 20 січня 2021 року склав та подав до суду усі процесуальні документи від імені відповдіачів та приймав участь у 5 судових засіданнях, кожне з яких тривалістю від 1 до 3 годин.
Наведене у свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги про неможливість встановлення витрат на правничу допомогу та їх неспівмірність.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення, повно та всебічно  дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.
Підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «26-і» залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дарницького районного суду м.Києва від 01 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий 

Судді: