Ухвала         
 
23 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 569/693/21
провадження № 61-13565ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 квітня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне», комунальне підприємство «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_6 , приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук Олександр Сергійович, про визнання недійсними правочинів та застосування наслідків недійсності правочинів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 18 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 квітня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року.
 
На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. 
 
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору. Клопотання мотивовано тим, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подачу касаційної скарги, є неспіврозмірно великим для фізичної особи, що є вагомою підставою для звільнення від сплати судового збору. ОСОБА_1 тривалий час перебуває у тяжкому майновому стані, не працює, раніше отримував доходи від здійснення підприємницької діяльності, як фізична особа-підприємець, будь-яких доходів за 2020-2021 року не отримував. У грудні 2018 року ОСОБА_1 виїхав за кордон, де у січні 2021 року його було затримано та обрано запобіжний захід у виді арешту. В подальшому, щодо    ОСОБА_1 здійснено екстрадицію до України та також обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07 грудня 2012 року. На даний час відносно ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що унеможливлює отримання доходу. Ураховуючи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як фізична особа-підприємець з 2012 року і за 2020 рік його доходи складають 0 грн та відсутня інформація про інші доходи за період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2021 року, то у відповідності до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» він має бути звільнений від сплати судового збуру. Також, у зв`язку із перебування під вартою у ОСОБА_1 відсутній електронний ключ, що позбавляє його надати оновлену довідку про доходи за 2020-2021 роки. Також, особа, яка подає клопотання, посилається на практику Європейського суду з прав людини та зазначає, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну меті. На підтвердження указаних обставин до клопотання додано: копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копію податкової декларації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за 2020 рік; лист Головного управління ДПС у Рівненській області від 09 вересня 2021 року про те, що відповідно до поданої ОСОБА_1 декларації за 2020 рік, його доходи складають 0 гривень, інформація про інші доходи за період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2021 року відсутня; копію перекладу листа офісу міжнародної співпраці поліції (м. Варшава, Польща) щодо розшуку ОСОБА_1 ; копію перекладу рішень Окружного суду у Варшаві від 01 червня 2021 року та від 20 серпня 2021 року; копію ухвал Рівненського міського суду Рівненської області від 09 жовтня 2021 року та від 07 грудня 2021 року; копію ухвали Верховного Суду від 22 вересня 2021 року, якою звільнено ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.
 
Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. 
 
Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини, не можуть вважатись достатньою підставою для його звільнення. Оскільки в жодній мірі не характеризують майновий стан ОСОБА_1 . До касаційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів призначених для сплати судового збору на момент подання касаційної скарги. Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
 
За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір. 
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви - 2021 рік) за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
У підпункті 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми. 
 
Отже, ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 127 120,00 грн (2 270,00 грн * 200% * 28 вимог немайнового характеру). 
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055). 
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього  Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 136, 185, 260, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 квітня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року залишити без руху. 
 
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                           В. І. Крат