ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/1178/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,    секретар судового засідання – Солодкової К.А., за участю представника позивача – Чабаненко А.Л., представника відповідача – Армашової І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року в адміністративній справі №160/1178/21 (суддя у 1 інстанції Кальник В.В.) за позовом   ОСОБА_1  до  Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправними та скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 24.11.2020 р. № 101 “Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора”;
- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 24.12.2020 р. № 1107к;
- поновити ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на посаді прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області;
- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02909938, на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , 16 446,08 грн. (шістнадцять тисяч чотириста сорок шість гривень 08 копійок) середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31.12.2020 р. (включно) по 25.01.2021 р. (включно), а також середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.01.2021 р. (включно) по день ухвалення судом рішення по суті у цій справі;
- допустити негайне виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на посаді прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області;
- допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з Дніпропетровської обласної прокуратури, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02909938, на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , середнього заробітку за час вимушеного прогулу - у межах суми стягнення за один місяць;
- у випадку повного або часткового задоволення позовних вимог встановити судовий контроль за виконанням відповідного рішення суду та зобов`язати Дніпропетровську обласну прокуратуру (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02909938) подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року у задоволені позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позов.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що наказ №1107к від 24.12.2020 року про звільнення позивача був прийнятий на підставі рішення Четвертої кадрової комісії від 24.11.2020 року №101, оскільки в наказі ї посилання лише на рішення кадрової комісії №4 без будь-яких уточнюючих реквізитів такого рішення. Також суд першої інстанції дійшов хибного висновку про неуспішне проходження позивачем атестації, оскільки рішення Четвертої кадрової комісії від 24.11.2020 року №101 є неконкретним та прийнято не уповноваженим органом. Також до складу вказаної комісії  в порушення процедури не було направлено не менше трьох осіб, делегованих міжнародними і неурядовими організаціями, проектами міжнародної технічної допомоги, дипломатичними місіями.
В відзивах на апеляційну скаргу відповідачі просили відмовити у задоволені апеляційної скарги. 
Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.
Представник відповідача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 24.12.2020 р. №1107к було звільнено з посади прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст. 51 Закону України “Про прокуратуру” з 30.12.2020 р.
Підставою для винесення вказаного наказу було рішення Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).
Згідно з рішення від 24.11.2020 р. №101 вищезазначеної кадрової комісії, прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області Юрченко В.В. за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрав 68 балів, що є менше встановленого п. 4 розділу ІІ Порядку прохідного балу (70) для успішного складання іспиту, він не допускається до проходження іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички та припиняє участь в атестації.
          Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. 
Так, відповідно до п. 6 р. II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону  України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 року № 113-IX  з дня набрання чинності цим  Законом  усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої  статті 51 Закону України «Про прокуратуру».
Згідно з п. 7 наведеного розділу  Закону № 113-IX  прокурори, які на день набрання чинності цим  Законом  займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Пунктом 9 цього ж розділу визначено, що атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.
Пунктом 10 Розділу II  Закону № 113-IX  передбачено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.
Наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 року затверджено Порядок проходження прокурорами атестації.
Вказаним Порядком встановлено, що атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.
За результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: 1) рішення про успішне проходження прокурором атестації; 2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
Атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації.
Перелік тестових питань для іспиту затверджується Генеральним прокурором та оприлюднюється на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту.
Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії і триває 100 хвилин. Прокурор може завершити тестування достроково. Тестові питання обираються для кожного прокурора автоматично із загального переліку питань у кількості 100 питань. Кожне питання має передбачати варіанти відповіді, один з яких є правильним. Після закінчення часу, відведеного на проходження тестування, тестування припиняється автоматично, а на екран виводиться результат складання іспиту відповідного прокурора. Кожна правильна відповідь оцінюється в один бал. Максимальна кількість можливих балів за іспит становить 100 балів. Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту становить 70 балів.
Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вказані акти є чинними та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач добровільно подав заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію, підтвердив, що  ознайомлений з умовами та процедурами проведення атестації, погодився на їх застосування, а також підтвердив про обізнаність щодо юридичних наслідків не проходження одного з етапів атестації.
При цьому на стадії подання такої заяви позивач наказ Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 року не оскаржував, з процедурою проведення атестації погодився.
Щодо надання оцінки результатів атестації, колегія суддів зазначає, що відповідно до  Закону №113-ІХ  атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора та обласних прокуратур, що утворюються як органи забезпечення проведення атестації прокурорів. Перелік, склад і порядок роботи кадрових комісій визначається Генеральним прокурором.
Наказом Генерального прокурора № 233 від 17.10.2019 року (з подальшими змінами) затверджено Порядок роботи кадрових комісій, яким визначено, що Комісії забезпечують, зокрема, проведення атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів та слідчих Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур.
Тобто, саме до повноважень Кадрової комісії відносяться питання організації та проведення атестації прокурорів.
Законом № 113-ІХ  встановлено, що за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.
Стосовно доводів скаржника щодо незаконної діяльності Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур, слід зазначити, що  на виконання положень Закону№113-ІХ та Порядку №221, наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 р. №233 затверджено Порядок роботи кадрових комісій (далі - Порядок № 233).
Відповідно до п. 19 Порядку №233, перелік і склад комісій затверджується наказами Генерального прокурора. У разі необхідності, перелік і склад комісій може бути змінений Генеральним прокурором, у тому числі на підставі заяви члена комісії про вихід з її складу.
Згідно пункту 3 Порядку № 233, для здійснення повноважень, передбачених абзацами другим і третім п. 2 цього Порядку, утворюються комісії у складі шести осіб, з яких не менше трьох - особи, делеговані міжнародними і неурядовими організаціями, проектами міжнародної технічної допомоги, дипломатичними місіями. Членами комісії можуть бути особи, які є політично нейтральними, мають бездоганну ділову репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет, а також стаж роботи в галузі права.
З метою реалізації вищевказаних положень та забезпечення атестації прокурорів місцевих прокуратур, Офісом Генерального прокурора було скеровано листа до правоохоронного відділу Посольства Сполучених Штатів Америки в Україні з пропозицією здійснити координацію між Офісом Генерального прокурора та неурядовими організаціями, міжнародними партнерами в частині надіслання до Офісу Генерального прокурора для розгляду узагальненого списку претендентів, які мають належний професійний досвід у сфері кримінальної юстиції та високі морально-ділові якості, для включення до складу кадрових комісій.
У відповідь на вказаний лист директором правоохоронного відділу Посольства Сполучених Штатів Америки в Україні С. Лангенкамп до Офісу Генерального прокурора надано списки запропонованих кандидатів (юристів) для включення до кадрових комісій.
При цьому, участь у комісії експертів, делегованих міжнародними неурядовими організаціями, дипломатичними місіями та проектами міжнародної технічної допомоги, яка передбачена Порядком № 233, убезпечує кадрові комісії від зовнішнього тиску та потенційних упереджених рішень, в даному випадку експертами є активісти з питань захисту прав людини, адвокати, науковці, тобто, це ті фахівці, що використовують власний досвід з цих питань, в тому числі, отриманий в інших державах.
Делегування членів кадрових комісій та призначення осіб до складу кадрових комісій є дозволеною законом дискрецією, відповідно, міжнародних організацій та Генерального прокурора і не передбачає визначеної формалізованої процедури підтвердження відповідності осіб вимогам до членів кадрових комісій. Відсутність такої встановленої процедури жодним чином не порушує права прокурорів. У випадку наявності у зацікавлених сторін сумнівів щодо відповідності членів кадрових комісій вимогам, передбачених у п.3 Порядку роботи кадрових комісій, наказ про утворення кадрової комісії може бути оскаржений у порядку адміністративного судочинства.
Наказ про утворення четвертої кадрової комісії, яка забезпечувала супроводження атестації позивача, не був оскаржений ані позивачем, ані жодним іншим прокурором.
Враховуючи викладене, визначення складу комісій, вимог до осіб, що можуть бути її членами, а також порядку роботи комісій є дискреційними повноваженням Генерального прокурора. Відтак, і перевірка кандидатів у члени комісій на їх відповідність встановленим Генеральним прокурором вимогам виключно компетенцією останнього, про що вірно зазначив суд першої інстанції.
Відповідно до наказу Генерального прокурора від 10.09.2020 р. №425 до складу четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) увійшли ОСОБА_2 (голова комісії), ОСОБА_3 (секретар комісії), ОСОБА_4 (член комісії) та члени комісії, делеговані міжнародними і неурядовими організаціями проектами міжнародної технічної допомоги, дипломатичними місіями — ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Наказом Генерального прокурора від 15.09.2020 року №450 до наказу від 10.09.2020 р. №425 внесено зміни, зокрема виключено зі складу ОСОБА_8 , натомість включено до складу ОСОБА_9 , делеговану міжнародними неурядовими організаціями, проектами міжнародно-технічної допомоги та дипломатичними місіями.
Наказом Генерального прокурора від 17.11.2020 р. №536 до наказу від 10.09.2020 р. №425 внесено зміни, зокрема виключено зі складу ОСОБА_3 , натомість включено до складу ОСОБА_10 та визначено секретарем комісії ОСОБА_11 .
В подальшому, виключено зі складу четвертої кадрової комісії ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , натомість включено ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на підставі наказу Генерального прокурора від 24.11.2020 № 559.
Таким чином, станом на день підписання оскаржуваного рішення від 24.11.2020 р. №101 про неуспішне проходження ОСОБА_1 першого етапу атестації, Четверта кадрова комісія обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) діяла у складі голови комісії - ОСОБА_2 , секретаря комісії - ОСОБА_11 , члена комісії - ОСОБА_10 та членів комісії, делегованих міжнародними неурядовими організаціями - ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .
З огляду на викладене, доводи апелянта щодо неправомірного персонального складу кадрової комісії суд апеляційної інстанції не вважає такими, що можуть слугувати самостійною підставою для скасування результатів атестації, адже, такі доводи, по-перше, не підтверджуються належними та допустимими доказами, по-друге, рішення про визначення персонального складу кадрової комісії не було оскаржено позивачем у встановленому законом порядку, по-третє, на етапі проходження атестації позивачем відводи складу комісії або окремим її членам не заявлявся.
Щодо повноважень на прийняття рішення Четвертою кадровою комісією та необгрунтованості рішення Четвертої кадрової комісії від 24.11.2020 р. №101, слід зазначити наступне.
Згідно з п. 13 розд. II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону №113-IX атестація прокурорів включає такі етапи:
1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному веб сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;
2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Атестація може включати інші етапи, не проходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.
На виконання п. 2 розділу II Порядку № 221 Генеральним прокурором 21.02.2020 р. затверджено перелік тестових питань для іспиту з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора під час проведення атестації прокурорів регіональних прокуратур, у тому числі військових прокуратур регіонів України і об`єднаних сил.
Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту становить 70 балів (пп. 4, 5 розділу II Порядку № 221).
Так, рішення Четвертої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур 24.11.2020 р. №101, що ОСОБА_1 визнаний таким, що неуспішно пройшов атестацію саме через не набрання останнім прохідного балу за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні     закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. У зв`язку з цим кадровою комісією на підставі п.п.13, 17 розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону № 113-ІХ, п. 6 розділу І, п. 5 розділу II Порядку № 221, прийнято рішення від 24.11.2020 р. №101 про неуспішне проходження позивачем атестації.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що метою запровадження  Законом №113-ІХ  атестації прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, як однієї з умов для їх переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, є побудова якісної та професійної системи прокуратури. Така атестація має відбуватися відповідно до приписів чинного законодавства, без впливу на цей процес з боку інших осіб та органів.
Також суд апеляційної інстанції не знаходить слушними доводи позивача, що відповідачами не доведено обґрунтованість прийнятого рішення, адже іспит у формі анонімного тестування відбувався з використанням комп`ютерної техніки, що виключає суб`єктивну оцінку отриманого результату.
Крім того, судом встановлено, що перелік тестових питань були доведені до відома прокурорів з метою підготовки до проходження атестації. Зауважень до окремих питань або щодо некоректних варіантів відповідей на постановлені питання позивачем на етапі підготовки до атестації не подавалися.
Єдиною підставою, за якою рішення кадрової комісії може бути скасовано в судовому порядку, це порушення процедури проведення атестації або процедури його прийняття, проте такі обставини не знайшла підтвердження в ході розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції встановив, що оскаржуване рішення кадрової комісії відповідає вимогам п. 8 розд. І Порядку № 221, містить посилання на нормативно-правові акти, що підтверджують повноваження комісії, підстави та обґрунтування  його прийняття  набрання позивачем за результатами складення іспиту у формі тестування на рівень  знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора меншої кількості балів, ніж прохідний бал для успішного складення іспиту.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність правових підстав для скасування в судовому порядку рішення Четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) 24.11.2020 р. № 101. 
Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного наказу про звільнення  позивача з посади та органів прокуратури, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з п. 19 Прикінцевих і перехідних положень Закону  № 113-ІХ  прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі  пункту 9  частини першої  статті 51 Закону України «Про прокуратуру»  за умови настання однієї із наступних підстав, зокрема, рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.
При цьому, за висновком колегії суддів, наявність зазначеної обставини є самостійною та достатньою підставою для звільнення прокурора відповідно до п. 9 ч. 1  ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», оскільки  Законом №  113-ІХ  дія  статті 60 Закону України «Про прокуратуру», яка визначає звільнення прокурора з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, зупинена  до 01 вересня 2021 року.
Суд апеляційної інстанції встановив, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача відповідає законодавчо визначеним критеріям, містить посилання на пряму норму п. 3 ч. 1  ст. 11 Закону України «Про прокуратуру», пп. 2 п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України №  113-ІХ, та підставу його прийняття  рішення Кадрової комісії № 4.
При цьому суд не вважає слушними доводи позивача, що наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 24.12.2020 р. № 1107к не дає можливість встановити підстави для його прийняття, адже містить посилання лише на рішення кадрової комісії № 4, без зазначення повного найменування Комісії, а також дати та номеру прийнятого рішення, оскільки сукупність досліджених судом доказів, встановлення в ході розгляду справи обставин, дають можливість дійти беззаперечного висновку, що кадровою комісію було прийнято лише одне рішення про неуспішне проходження позивача процедури атестації – від 24.11.2020 р. № 101.  Неповне зазначення керівником прокуратури у наказі про звільнення позивача інформації щодо рішення кадрової комісії не може стати підставою для поновлення позивача на службі, адже формальні недоліки акту індивідуальної дії не можуть спростовувати юридичні факти, встановлені в ході розгляду справи та які виникли під час публічних процедур (атестація прокурорів).
Крім того суд враховує, що рішення Кадрової комісії відносно позивача прийнято на етапі проходження іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки, тобто не пов`язано з суб`єктивною оцінкою результатів тестування та професійної діяльності позивача з боку членів Кадрової комісії, що не потребує перевірки обґрунтованості прийняття відповідного рішення керівником прокуратури.
Таким чином суд апеляційної інстанції встановив, що оскаржуваний наказ прийнятий керівником обласної прокуратури на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України.
Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов не підлягає задоволенню.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року в адміністративній справі №160/1178/21 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року в адміністративній справі №160/1178/21- залишити без змін.
Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 22.12.2021 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до ст. 243 КАС України. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва