ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2626/21                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Гаврилюк В.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Федотова І.В., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2021 року Товариство з додатковою відповідальністю "Юнікорнс" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області яким просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2021 року № 0029380705, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 560 305,00 грн. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що у ПП "Агро Снов" відсутнє придбання насіння кукурудзи, відсутня техніка для оброблення земельних площ та збору урожаю, відсутні наймані працівники, відсутні відомості щодо виплати сум доходу з ознакою 157 "Дохід виплачений самозайнятій особі" в даних податкового розрахунку за формою ДФ за 1-4 квартали 2020 року, відсутні послуги сторонніх організацій щодо обробітку землі. Видаткова накладна від постачальника містить підпис не встановленої особи (прізвище та посада не зазначені) та відтиск ПП "Агро Снов", від покупця міститься підпис Хижняк О.В. (посада не зазначена), не зазначено місце складення видаткової накладної.
Також апелянт наголосив, що позивачем під час перевірки та до заперечень не було надано доказів, що підтверджують проведення розрахунків за отриманий товар з ТОВ "Агро Снов". З урахуванням зазначених обставин апелянт зазначив, що ТОВ "Юнікорнс" не мав можливості придбати кукурудзу в кількості 500 тон у АА "Агро Снов".
Товариством з додатковою відповідальністю "Юнікорнс" подано до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки міркування відповідача про те, що ПП "Агро Снов" порушило податкове законодавство при здійсненні своєї господарської діяльності не є достатнім для висновку про фіктивність здійснених господарських операцій.
Також представник позивача наголосила, що складською квитанцією на зерно від 24 грудня 2020 року №148 підтверджується факт, що на зерновому складі ТОВ "Новий Елеватор ЛЛД" перебувало на зберіганні зерно кукурудзи 3 класу 2020 року врожаю у кількості 500 тон, водночас до ТОВ Юнікорнс" від ПП "Агро Снов" перейшло право на отримання зазначеного зерна.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 15 лютого  2021 року № 204-п посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2020 року у податковій деклараціях з податку на додану вартість від 19 січня 2021 року № 9369647416 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
За результатами перевірки складено акт від 18 березня 2021 року № 1937/23-00-07-0205/41395864 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за грудень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яким встановлено порушення вимог Податкового кодексу України, а саме:
- п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п.п. 198.5, 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, оскільки товариством завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за грудень 2020 року в сумі 118 909 грн.;
- п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п.п. 198.5, 198.6 ст. 198, оскільки товариством завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2020 року в сумі 560 305 грн.
16 квітня 2021 року на підставі акту перевірки від 18 березня 2021 року № 1937/23-00-07-0205/41395864, згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України прийняте податкове повідомлення-рішення форми В4 № 0029380705, відповідно до якого сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2020 року складає 560 305 грн.
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також про достатність в матеріалах справи документів бухгалтерського та податкового обліку для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача.
Пунктом 14.1.36. ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема з: придбання або виготовлення товарів та послуг; отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.
Відповідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.
Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України платник податків не має права відносити до податкового кредиту суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.
Податкова накладна від 23 грудня 2020 року № 1, складена на виконання договору купівлі-продажу від 22 грудня 2020 № 631, належним чином зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що відповідачем не заперечується.
Згідно з п. 200.1. ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.2. ст. 200 Податкового кодексу України встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Згідно з п. 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: 
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; 
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1-.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; 
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
Згідно з п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
З огляду на викладені положення, для отримання права сформувати податковий кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.
Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів із метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податку.
Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16 липня 1999 року № 996-ХІV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є дані лише первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" ідентифікаційний код 41395864, як суб`єкт господарювання юридична особа зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13 червня 2017 року. Основним видом діяльності товариства є, зокрема оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
23 грудня 2020 року між ТОВ"Юнікорнс"(покупець) та ПП "Агро Снов" (продавець) укладено договір купівлі-продажу № 632 (надалі - договір), відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупцеві зерно кукурудзи 3 (третього) класу українського походження врожаю 2020 року (надалі - товар), на умовах, передбачених цим договором, а покупець зобов`язується прийняти товар, який за якістю та кількістю відповідає умовам, визначеним договором, у продавця та оплатити його вартість.
Відповідно до п. 1.6. продавець підтвердив, що він безпосередньо являється сільськогосподарським підприємством - виробником товару.
Пунктом 3.1. договору визначено, що продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити товар у кількості 500,000 тон +/-3% на умовах FXW (Інкотермс -2010). Пунктом 4.2.1. визначено ціну договору без ПДВ 2   800   000,00 грн. Пунктом 4.2.2. визначено суму ПДВ за договором у розмірі 560 000,00 грн. Пунктом 4.2.3. визначено загальну ціну договору з ПДВ у розмірі 3 360 000,00 грн.
Пунктом 6.1. договору визначено, що місцем поставки є EXW-TOB "Новий Елеватор ЛЛД" Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Дубіївка - відповідно до Інкотермс 2010. Пунктом 6.2. договору визначено, що строк поставки товару: до 31 грудня 2020 року включно. Пунктом 6.3, договору визначено, що датою поставки вважається дати підписання сторонами акту прийому передачі та/або видаткової накладної.
Актом приймання-передачі від 24 грудня 2020 року № 00000000212 підтверджується факт передачі ПП "Агро Снов" та отримання ТОВ "Юнікорнс" кукурудзи 3 класу у кількості 500,00 тон, яке зберігалось та перебувало на збереженні у ТОВ "Новий елеватор ЛЛД".
Відповідно до виписки АТ "Креді Агріколь Банк" за період з 24 грудня 2020 року по 06 січня 2021 року позивачем перераховано на рахунок ПП "Агро Снов" кошти в сумі 3   360   000,00 грн., призначення платежу: "за кукурудзу врожаю 2020 року згідно з договором від 23 грудня 2020 року №632, рахунок від 24 грудня 2020 року № 12".
Згідно з договором складського зберігання зерна від 13 жовтня 2020 року № 29 - між ТОВ "Юнікорнс" (поклажодавець) та ТОВ "Новий елеватор ЛЛД" (зерновий склад) діють договірні відносини, згідно яких поклажодавець зобов`язується передати з супроводжуючими документами на зерновий склад, а зерновий склад зобов`язується прийняти зерно сільськогосподарських культур для зберігання на визначених даним договором умовах і у встановлений строк повернути його поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач у стані, передбаченому цим договором та законодавством.
Складською квитанцією на зерно від 24 грудня 2020 року № 148 підтверджується факт перебування на зберіганні на зерновому складі ТОВ "Новий елеватор ЛЛД" зерна кукурудзи 3 класу 2020 року урожаю - у кількості 500,00 тон.
Крім того, зазначено, що саме до ТОВ "Юнікорнс" від ПП "Агро Снов" перейшло право на отримання зерна кукурудзи 3 класу 2020 року урожаю - у кількості 500,00 тон.
Видатковою накладною від 24 грудня 2020 року № 49 підтверджується факт передачі товару за Договором купівлі-продажу від 23 грудня 2020 року № 632 у сумі 2 800 000,00 грн., сума ПДВ 560 000,00, всього з ПДВ 3 360 000,00 грн.
Також колегія суддів звертає увагу, що в копія видаткової накладної від 24 грудня 2020 року № 49 містить підписи директорів ПП "Агро Снов" (Михно С.М.) та ТОВ "Юнікорнс" (Хижняк О.В.), печаток підприємств, із зазначенням місця складення - Нові Боровичі, Соснівського району, водночас не зазначено посаду Хижняк О.В. , про що зазначає апелянт в апеляційній скарзі. На думку колегії суддів зазначений недолік є недостатнім для висновку про невідповідність видаткової накладної від 24 грудня 2020 року № 49 вимогам щодо оформлення та як наслідок нереальності зазначеної операції.
Пунктом 6.4. договору визначено перелік документів, які продавець зобов`язаний надати покупцеві при укладенні Договору, які в подальшому надавались позивачем під час перевірки до ГУ ДПС у Черкаській обл.
Також позивач надав звіти ПП "Агро Снов", які були отримані ТОВ "Юнікорнс" під час укладення договору: звіт про реалізацію продукції сільського господарства за 2020 рік; звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року; звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році.
Реальність господарських операцій з ПП "Агро Снов" по поставці кукурудзи врожаю 2020 року у грудні 2020 року підтверджується первинними документами, які були надані в ході перевірки та до матеріалів справи, а саме: договір купівлі - продажу с/г продукції, видаткова накладна, банківські виписки, складська квитанція та 3-х сторонній акт перепису зерна, додатково були надані СГ форми виробників, які підтверджують наявність посівних площ с/г культур.
Також колегія суддів звертає увагу, що в подальшому придбане ТОВ "Юнікорнс" зерно було реалізоване, що підтверджується контрактами від 20 січня 2021 року № 60459953 та від 21 грудня 2020 року № P-1064-SGU2020, укладеними з нерезидентом BUNGE S.A. (Швейцарія) відповідно. Вказані обставини, окрім іншого, підтверджуються ВМД, видатковими накладними, дорученнями на відвантаження, в яких зазначалася вага відвантаженої продукції, назва сільгосппродукції, інформація щодо кожного виду транспорту надходження товару, назву судна, місце навантаження та інше.
Податкова накладна від 24 грудня 2020 № 3 належним чином зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних та підтверджена. 
Апелянт посилається на недостатність у ТОВ "Агро Снов" працівників для здійснення діяльності товариства, однак це не узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 08 травня 2018 року у справі № 815/3526/17, відповідно до яких норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).
Крім того, відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 08 травня 2018 року у справі № 814/937/15 відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
Відповідач в акті від 18 березня 2021 року № 1937/23-00-07-0205/41395864 та листі від 15 квітня 2021 року № 7551/6/2300070511 року порушення з боку ТОВ "Юнікорнс" пов`язує виключно з недоліками в діяльності підприємства-контрагента, але обмеження права сумлінного платника податку на формування податковою кредиту у зв`язку з порушенням його контрагентами порядку обліку та звітування по податкам суперечать практиці Європейського суду з прав людини.
Водночас відповідачем не надано належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальників, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
На момент здійснення спірних поставок позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.
Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеним контрагентом позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та наявності підстав для його скасування.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Щодо стягнення з Головного управління ДПС у Черкаській області на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку представництвом в суді апеляційної інстанції то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 2040/5858/18.
Між ТОВ "Юнікорнс" та адвокатом Гончар Л.В. укладено договір про надання правової допомоги від 21 квітня 2021 року, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права та законні інтереси клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та домовленістю сторін, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати необхідні для виконання цього договору (пункт 1.1 договору).
Гонорар - винагорода за здійснення захисту адвокатом, представництва інтересів клієнта. Розмір гонорару виплачується за домовленістю адвоката та клієнта сплачується в національній валюті не пізніше 5-ти днів з моменту підписання договору (пункт 4.1 договору).
Сума гонорару за даним договором узгоджується сторонами в додатках до нього, які є його невід`ємною частиною (пункт 4.4 договору).
Гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому порядку на рахунок адвоката (пункт 4.5 договору).
Згідно з додатковою угодою від 29 грудня 2021 року №7 до договору про надання правової допомоги від 21 квітня 2021 року сума гонорару за договором про надання правової допомоги при апеляційному перегляді рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року по справі №580/2626/21 складає:
30000,00 грн. - за підготовку та подання до шостого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скарну;
10000,00 грн. - за участь в кожному судовому засіданні в Шостому апеляційному адміністративному суді адвоката під час розгляду справи №580/2626/21.
Гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому порядку на р/р адвоката (пункт 4.5 договору).
Відповідно до акту виконаних робіт від 29 грудня 2021 року №7/1 адвокат Гончар Л.В. виконала частково свої зобов`язання визначенні в п. 1.1 договору та п. 1 додаткової угоди №7, а саме: підготувала відзив на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року по справі №580/2626/21. Згідно умов договору про надання правової допомоги від 21 квітня 2021 року та додаткової угоди від 29 грудня 2021 року №7 адвокат отримала від клієнта оплату у розмірі 30000,00 грн. та в подальшому ТОВ "Юнікорнс" зобов`язується оплатити 10000,00   грн. за участь адвоката в судовому засіданні.
Також адвокатом до відзиву на апеляційну скаргу надано ордер про надання правничої (правової) допомоги від 30 грудня 2021 року серія СА №1021789, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу адвоката які ТОВ "Юнікорнс" понесе у зв`язку з розглядом справи згідно договору про надання правової допомоги б/н від 21 квітня 2021 року, водночас доказів оплати гонорару адвоката (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки) до суду не надано.
На думку колегії суддів, наведені докази не доводять понесення позивачем фактичних витрат на правничу допомогу при апеляційному перегляді, оскільки не надано доказів сплати адвокату відповідної суми. 
Відтак колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                                Н.М. Єгорова

Судді                                                                                                      І.В. Федотов

                                                                                                              Є.В. Чаку