КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Ратнікова В.М.
№22-ц/824/2013/2022                                          
 
                                                          П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
          м. Київ                                                                                       Справа № 761/13085/14-ц

13 січня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                      -  Борисової О.В.  
                                - Левенця Б.Б.
при секретарі           - Зиль Т.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського  районного суду м.Києва  від 05 лютого 2021 року про ухвалення додаткового рішення, постановлену під  головуванням судді Рибака  М.А., у цивільній справі за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосередньої ліквідації ПАТ «КБ «Актив Банк» на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа: стягувач - ОСОБА_1 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-
 
                                                 в с т а н о в и в:
 
У вересні 2020 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосередньої ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив Банк» звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа: стягувач -  ОСОБА_1 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій просив визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренка Олександра Сергійовича щодо не вчинення дій, передбачених ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»; зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про закінчення виконавчого провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа № 761/13085/14-ц від 04 листопада 2014 року за виконавчим провадженням № 45340170 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив Банк» на користь ОСОБА_1  264 089 грн. 06 коп. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».
 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення скарги без розгляду, відмовлено. В  задоволенні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосередньої ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив Банк» на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа: стягувач - ОСОБА_1 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відмовлено.
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 4 200,00 грн.
Вказану заяву  ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 04 листопада 2020 року він звернувся до суду із клопотанням про стягнення судових витрат на правову допомогу, до якого долучив відповідні документи. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року у задоволенні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було відмовлено. Проте, судом при ухваленні вказаного судового рішення не було вирішено  питання розподілу судових витрат.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого  2021 року  заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосередньої ліквідації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив Банк», задоволено частково. Постановлено додаткову ухвалу у справі №  761/13085/14-ц, якою стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 800 грн.
В задоволенні решти вимог за заявою - відмовлено.
Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
 19 квітня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року, яка була подана останнім 19 лютого 2021 року, у якій скаржник просив вищевказану ухвалу в частині відмови у задоволені заяви скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вимоги його заяви задовольнити; змінити вищевказану ухвалу шляхом доповнення її резолютивної частини додатковим абзацом із зазначенням строку і порядку набрання нею законної сили, а саме: «Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення».
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що під час постановлення  оскаржуваної ухвали суд першої інстанції  не зазначив в її мотивувальній частині, в чому саме полягає не співмірність заявленого ним  розміру судових витрат, і з чим саме цей розмір  є не співмірним.
Зазначає, що на обґрунтування зменшення розміру судових витрат, суд першої інстанції посилається на ч. 5 ст.136 ЦПК України, однак, дана стаття не містить частини п`ятої та взагалі не стосується питання співмірності судових витрат, а регулює інше питання, а саме: відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати.
На спростування висновку суду про ненадання ним доказів виконання робіт з вивчення адвокатом матеріалів виконавчого провадження,  скаржник  посилається на те, що в матеріалах справи міститься копія детального опису (акту) наданої правової допомоги № 010-0720/20 від 18 вересня 2020 року, належність, достовірність чи допустимість якого не ставилась під сумнів судом першої інстанції.
Посилається також на те, що  суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу виключно за клопотанням іншої сторони, проте таке клопотання боржником не подавалось, а лише усно представник боржника заперечував проти стягнення витрат в частині інструктажу клієнта.
Відзиву на вказану апеляційну скаргу подано не було.
Постановою  Київського  апеляційного  суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосередньої ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року - залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року - залишено без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року та ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року - залишено без змін.
Постановою Верховного Суду  від  20 жовтня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення 1 400,00 грн. судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та 1 400,00 грн -у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а також не зазначення строку і порядку набрання ухвалою суду першої інстанції законної сили скасовано. Справу № 761/13085/14-ц в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року залишено без змін.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року та постанова Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року в скасованій частині втрачають законну силу.
Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2021 року виправлено допущені у висновках за результатами розгляду касаційної скарги мотивувальної частини та резолютивній частині постанови Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року описки, виключивши слова: «ухвала суду першої інстанції та», «ухвалу суду першої інстанції та», «ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року та», «ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року та».
З огляду на те, що постановою Верховного Суду  від  20 жовтня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року скасовано в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення 1 400,00 грн. судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та 1 400,00 грн -у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а також не зазначення строку і порядку набрання ухвалою суду першої інстанції законної сили і справу № 761/13085/14-ц в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, то лише в цих межах  оскаржувана ухвала переглядається  апеляційним судом .
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав  доводи своєї апеляційної скарги щодо   незаконності оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в частині  відмови в задоволенні його вимог  про стягнення  з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  на його користь понесених ним під час розгляду справи в суді першої інстанції  судових витрат в сумі  1 400,00 грн.  та не зазначення строку і порядку набрання ухвалою суду першої інстанції законної сили, а також просив  стягнути  з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на його користь понесені  ним судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  адвокат  Кузьмік Денис  Вікторович в судовому засіданні проти вказаних доводів апеляційної скарги заінтересованої особи- стягувача  ОСОБА_1   заперечував, просив ухвалу суду  в оскаржуваній частині залишити без змін.
Представник   заінтересованої особи: Подільського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки  суду не повідомив, а тому  колегія суддів вважає можливим розгляд справи у  його відсутності.
 Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга на ухвалу  Шевченківського районного суду м.Києва від  05 лютого 2021 року в частині  відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1   про стягнення  з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  на його користь понесених ним під час розгляду справи в суді першої інстанції  судових витрат в сумі  1 400,00 грн.  та не зазначення судом строку і порядку набрання ухвалою суду першої інстанції законної сили підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу, які  ОСОБА_1 просив стягнути  з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  з   4200,00 грн. до  2800,00 грн., суд першої інстанції послався на неспівмірність такого розміру судових витрат на правничу допомогу та виходив з того, що   ОСОБА_1 не надано доказів вивчення адвокатом матеріалів виконавчого провадження.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів  погодитись не може, з огляду на таке.
З наданих суду та досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що між адвокатським бюро «Арсена Маринушкіна» та стягувачем ОСОБА_1 був  укладений договір про надання правничої допомоги від 03 лютого 2020 року № 0720/20.
Відповідно до пункту 4.1 вказаного договору клієнт зобов`язується сплатити на користь Бюро витрати на професійну правничу (правову) допомогу, в тому числі гонорар у розмірі та порядку, визначених за домовленістю сторін. Судові витрати сплачуються окремо від гонорару. Сума витрат на професійну правничу допомогу та гонорару (винагороди) визначається у додаткових угодах, які є додатком до цього договору та його невід`ємними частинами. В зазначених додаткових угодах визначаються порядок, спосіб і термін оплати витрат на професійну правничу допомогу та гонорару.
Згідно з  укладеною додатковою угодою від 18 вересня 2020 року № 10, актом надання правової допомоги № 010-0720/20, квитанції № 0720/20-10 ОСОБА_1 поніс витрати на правову допомогу відповідно до договору про надання правничої допомоги від 03 лютого 2020 року № 0720/20  в сумі 4 200,00 грн.
Частина друга статті 452 ЦПК України  визначає, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновок, що «саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».
У запереченнях  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ухвалення додаткового рішення з приводу стягнення витрат на правову допомогу зазначено, що вид правової допомоги «Інструктаж клієнта у разі самопредставництва в суді першої інстанції» з нормо-годиною в 1 год. та вартістю 700 грн. є завищеним показником і не підлягає стягненню у зв`язку з незначною складністю спору. На підтвердження розміру витрат   ОСОБА_1 надав опис робіт і виписку з особового рахунка адвоката, однак адвокат не надав детального опису здійснених ним витрат з надання правничої допомоги та жодних звітів про здійснену ним безпосередньо роботу. Заперечення щодо скарги підписані стягувачем, а не адвокатом, у зв`язку з чим виникає сумнів у дійсності надання таких послуг. Тому стягувач не обґрунтував співмірності таких витрат з обсягом наданої правової допомоги. Категорія спору є незначною, тому сума 4 200,00 грн є завищеною (а. с. 181-184, т. 1).
Аналіз матеріалів свідчить, що згідно додаткової угоди від 18 вересня 2020 року № 10 й детального опису (акта) надання правової допомоги № 010-0720/20,  Адвокатським бюро  " Арсена  Маринушкіна"  було надано  ОСОБА_1 таку правничу (правову) допомогу у справі за скаргою  Фонду гарантування вкладів  фізичних осіб  на бездіяльність  державного виконавця щодо закінчення без виконання виконавчого провадження № 4530170 з виконання рішення у справі № 761/13085/14-ц:
вивчення скарги, наданих клієнтом матеріалів справи та виконавчого провадження; розроблення процесуальної стратегії захисту прав клієнта (1 400,00 грн);
складання клопотання (заяви) про залишення скарги без розгляду (350,00 грн);
складання заперечення по суті скарги (на суму 1 750,00 грн);
інструктаж клієнта у разі самопредставництва у суді першої інстанції (700,00 грн) (а. с. 165, 166, т. 1).
У заяві ОСОБА_1 про залишення скарги представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  без розгляду від 15.10.2020 року міститься посилання на документи виконавчого провадження та додано їх копії (а. с. 37-54, т. 1), а тому висновок суду першої інстанції  про те, що  ОСОБА_1 не надано доказів вивчення  його адвокатом матеріалів виконавчого провадження, не грунтується  на наявних у матеріалах справи доказах і доводи апеляційної скарги про  невідповідність такого висновку суду дослідженим доказам є  правильними.
Обгрунтованими є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не зазначив   в мотивувальній частині  ухвали  від 05 лютого 2021 року  в чому саме полягає не співмірність  заявленого  ним розміру судових витрат в сумі 4200,00 грн.  та зменшення вказаних витрат  на 1400, 00 грн., так як таких висновків  оскаржувана ухвала дійсно не містить. 
Крім того, відповідно до вимог  ч.ч.5,6 ст. 137 ЦПК України,  у разі недотримання  вимог частини  четвертої цієї статті суд може,  за клопотанням іншої сторони,  зменшити розмір  витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності  витрат покладається  на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення  витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб  у запереченнях щодо ухвалення додаткового рішення з приводу стягнення витрат на правову допомогу посилався  лише на те, що  вид правової допомоги «Інструктаж клієнта у разі самопредставництва в суді першої інстанції» з нормо-годиною в 1 год. та вартістю 700 грн. є завищеним показником і не підлягає стягненню у зв`язку з незначною складністю спору та що на  підтвердження розміру витрат   ОСОБА_1 надав опис робіт і виписку з особового рахунка адвоката, однак адвокат не надав детального опису здійснених ним витрат з надання правничої допомоги та жодних звітів про здійснену ним безпосередньо роботу.
Отже, вказані заперечення  не містять доводів  щодо  не співмірності  понесених ОСОБА_1   витрат по оплаті  послуг адвоката  по вивченню скарги, наданих клієнтом  матеріалів справи та виконавчого провадження; розроблення процесуальної стратегії захисту прав клієнта в сумі 1 400,00 грн. за  2 нормо-години.
Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що   витрати  ОСОБА_1 на правову допомогу  в суді першої інстанції  щодо вивчення скарги, наданих клієнтом матеріалів справи та виконавчого провадження; розроблення процесуальної стратегії захисту прав клієнта в сумі 1400,00 грн. підтверджені належними доказами, а тому  підлягають стягненню з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь   стягувача  ОСОБА_1 .
Обгрунтованими є також доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 про те, що  суд першої інстанції, всупереч вимог ч.1 ст. 260 ЦПК України,  не зазначив   в оскаржуваній ухвалі  строк і порядок  набрання  нею законної сили , з огляду на наступне. 
Відповідно до вимог  ч.1 ст. 260 ЦПК України  ухвала, що викладається окремим документом, складається з:
 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи;
2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою;
3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу;
4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Згідно вимог ч.1 ст. 261 ЦПК України,  ухвала набирає  законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не  передбачено цим Кодексом.
 З ухвали Шевченківського  районного суду м.Києва від 05 лютого 2021 року вбачається, що  в її резолютивній  частині не зазначено  визначений  ст. 261 ЦПК України строк і порядок  набрання  нею законної сили.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
За таких обставин додаткова ухвала  Шевченківського  районного суду м.Києва  в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення 1 400,00 грн. судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також не зазначення строку і порядку набрання ухвалою суду першої інстанції законної сили  підлягає скасуванню  з ухвалення в цій частині  нового судового рішення про стягнення  з  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1   витрат  на  професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 1400,00 грн. 
 Згідно  вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно додаткової угоди від 08 квітня 2021 року № 2 й детального опису (акта) надання правової допомоги № 002-5302/21,  Адвокатським бюро  " Арсена  Маринушкіна"  було надано  ОСОБА_1 таку правничу (правову) допомогу у  суді апеляційної інстанції у справі за апеляційними скаргами  клієнта та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на судові рішення  Шевченківського районного суду м.Києва     у цивільній справі справі  №  761/13085/14 за  скаргою  Фонду гарантування вкладів  фізичних осіб  на бездіяльність  державного виконавця  Подільського районного відділу державної виконавчої служби  у м.Києві  ЦМУ ( м.Київ) Бондаренка  О.С. у виконавчому провадженні № 4530170 :
складання відзиву на апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів  фізичних осіб на ухвалу  суду першої інстанції у справі за скаргою на рішення, дії ( бездіяльність)  державного виконавця - 1 година- 800,00 грн.;
складання апеляційної скарги на додаткову ухвалу  суду першої інстанції  в частині розподілу судових витрат на правову допомогу ( подано 19.02.2021 року) - 1 година - 800,00 грн.;
 складання інших процесуальних   документів ( заяв, клопотань, пояснень ) в апеляційному провадження за апеляційними скаргами клієнта та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на судові рішення суду першої інстанції 1 година - 800,00 грн.;
 інструктаж клієнта  у разі самопредставництва  в судовому засіданні суду  апеляційної інстанції, незалежно від кількості та тривалості судових засідань - 1 година - 800,00 грн. Всього на суму  3200,00 грн.
В запереченнях  на заяву  ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, понесених ним    в суді апеляційної інстанції   представник Фонду гарантування фізичних осіб  Кузьмік  Д.В.  посилався  на те, що  до  вказаної заяви заявником не надано  виписку по особовому рахунку адвокат  щодо надходження коштів  в сумі 3200,00 грн.  від  ОСОБА_1, що  ставить під сумнів  реальність розрахунків за надання правничої допомоги. Крім того,  враховуючи складність та характер  розгляду спору, вважає , що заявлена сума витрат на правничу допомогу  є завищеною та не співмірною зі складність даної справи.
Отже, вказані заперечення  не містять будь-яких конкретних доводів та доказів  на підтвердження наявності підстав для зменшення розміру витрат   ОСОБА_1 на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що вказані у додатковій угоді  № 2 до договору про надання правової допомоги № 002-5302/21  від 30  березня 2021 року види правової допомоги були надані ОСОБА_1, так як в  справі наявний відзив на апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів  фізичних осіб на ухвалу  суду першої інстанції у справі за скаргою на рішення, дії ( бездіяльність)  державного виконавця , апеляційна скарга на додаткову ухвалу  суду першої інстанції  в частині розподілу судових витрат на правову допомогу ( подано 19.02.2021 року), процесуальні   документи: заява від  26 квітня 2021 року ( а.с. 237 т.1), заява  від 06 травня 2021 року ( а.с.  2 т.2),   стягувач ОСОБА_1   приймав участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції  12 травня 2021 року. З огляду на зазначене, та  на те, що апеляційна скарга  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб   на ухвалу  Шевченківського районного суду см.Києва від  09 грудня 2020 року  залишена без задоволення. Апеляційна скарга ОСОБА_1 на додаткову  ухвалу Шевченківського  районного суду м.Києва  від  05 лютого 2021 року задоволено, то наявні визначені  процесуальним законом підстави для стягнення  з  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1   понесених ним витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі  3200,00 грн.
Доводи  представника Фонду гарантування фізичних осіб  Кузьміка  Д.В.  про те, що заявником не надано  виписку по особовому рахунку адвокат  щодо надходження коштів  в сумі 3200,00 грн.  від  ОСОБА_1, що  ставить під сумнів  реальність розрахунків за надання правничої допомоги, колегія суддів  відхиляє, так як витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). До таких висновків  прийшов  Верховний Суд  у постанові від 01 вересня 2021 року у справі  № 178/1522/18.
Згідно додаткової угоди від 28 травня 2021 року № 7 й детального опису (акта) надання правової допомоги № 007-5302/21,  Адвокатським бюро  " Арсена  Маринушкіна"  було надано  ОСОБА_1 таку правничу (правову) допомогу у  суді касаційної  інстанції у  зв`язку з касаційним переглядом  судових рішень  у  цивільній справі   №  761/13085/14 за  скаргою  Фонду гарантування вкладів  фізичних осіб  на бездіяльність  державного виконавця  Подільського районного відділу державної виконавчої служби  у м.Києві  ЦМУ ( м.Київ) Бондаренка  О.С. у виконавчому провадженні № 4530170:
складання  касаційної скарги на ухвалу суду  першої інстанції  та на судові рішення суду апеляційної інстанції в цивільній справі  №  761/13085/14  - 1.% год. - 1200 грн.;
складання відзиву на касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів  фізичних осіб на ухвалу суду першої інстанції  та постанову  суду апеляційної інстанції  в цивільній справі №  761/13085/14- 1.0 год.-800,00 грн.
Заперечень  щодо  вказаних витрат на  правничу допомогу, понесених ОСОБА_1   в суді касаційної інстанції  представником Фонду  не подано.
Постановою Верховного Суду  від  20 жовтня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення 1 400,00 грн. судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та 1 400,00 грн -у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а також не зазначення строку і порядку набрання ухвалою суду першої інстанції законної сили скасовано. Справу № 761/13085/14-ц в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвалу Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року залишено без змін.
 З огляду на зазначене, колегія суддів  вважає необхідним стягнути  з Фонду гарантування вкладів  фізичних осіб на користь   ОСОБА_1 на відшкодування   судових витрат  пов`язаних з апеляційним  переглядом  справи  3200,00 грн.  та на відшкодування судових витрат  пов`язаних з касаційним   переглядом  справи   2000,00 грн.
Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 367, 368, 374, 376 , 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1    задовольнити .
Додаткову ухвалу  Шевченківського  районного суду м.Києва  в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення 1 400,00 грн. судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також не зазначення строку і порядку набрання ухвалою суду першої інстанції законної сили  скасувати  та ухвалити в цій частині  нове судове рішення.
Стягнути  з  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (  04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) на користь ОСОБА_1   ( реєстраційний номер облікової картки платника податків   НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати  на  професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 1400,00 грн.
Стягнути  з  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (  04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) на користь ОСОБА_1   ( реєстраційний номер облікової картки платника податків   НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді  апеляційної інстанції в сумі 3200,00 грн. та витрати  на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в сумі 2000,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

 
Повний текст постанови складено  17 січня  2022 року.

 
         Головуючий :                                                         Судді: