ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" лютого 2022 р.           Справа№ 910/9195/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кравчука Г.А.
суддів:            Коробенка Г.П. 
          Козир Т.П. 
 
розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", м. Київ
на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021  
у справі №910/9195/21 (суддя Борисенко І.І.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування", м.    Київ
до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", м.    Київ
про відшкодування 30 504,03 грн,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог.
У червні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі - АТ "СК "Арсенал Страхування", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі - ТДВ СК "Альфа-Гарант", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у розмірі 30 504,03 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - АТ "СК "Арсенал Страхування", на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №533/19-Тз/цЗ від 18.11.2019, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.ст. 993, 1188 Цивільного кодексу України набув право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем - ТДВ СК "Альфа-Гарант", позивач звернувся до останнього з вимогою відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату. Враховуючи, що відповідачем не відшкодована заявлена сума у повному обсязі, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 30504,03 грн у судовому порядку з покладенням на відповідача судових витрат.  
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №910/9195/21 позов задоволено повністю. 
Присуджено до стягнення з ТДВ СК "Альфа-Гарант" на користь АТ "СК "Арсенал Страхування" 30    504,03 грн основного боргу, 2    270,00 грн судового збору. 
Рішення мотивоване тим, що до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток - відповідача. За висновками суду першої інстанції розрахунок позивача, наведений у позові, є арифметично правильним, а станом на час вирішення спору по суті матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування в повному обсязі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТДВ СК "Альфа-Гарант" 13.10.2021 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №    910/9195/21 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі; здійснити розподіл судових витрат.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, не досліджено всіх обставин справи, які мають значення для вирішення справи по суті, проігноровано норми ст. 129 Конституції України, ст. ст. 22, 29, 34, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 1192 Цивільного кодексу України. 
Зокрема, скаржник в апеляційній скарзі зауважує на тому, що не всі пошкодження транспортного засобу, за які позивачем було сплачено потерпілому страхове відшкодування на підставі договору добровільного страхування, є такими, що отримані під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.09.2020.
Крім того, за твердженням відповідача, судом першої інстанції всупереч норм матеріального права при здійсненні розрахунку страхового відшкодування не застосовано коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу та безпідставно відхилено наданий відповідачем обґрунтований та підтверджений матеріалами справи розрахунок коефіцієнту фізичного зносу. 
Скаржник вважає, що ним повністю виконано обов`язки перед позивачем та сплачено страхове відшкодуванню в розмірі 2    254,02 грн, розраховане на підставі наданих позивачем документів, але виключно за пошкодження отримані транспортним засобом в ДТП, з застосуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи. 
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2021 справу №    910/9195/21 передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка    Г.П. та Козир    Т.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №    910/9195/21; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТДВ СК "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №    910/9195/21 до надходження матеріалів справи.
22.11.2021 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТДВ СК "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №910/9195/21, ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
Позиція інших учасників справи.
20.12.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає апеляційну скаргу відповідача безпідставною та необґрунтованою та просить апеляційний господарський суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 23.09.2021 залишити без змін. 
Заперечуючи проти доводів відповідача, позивач вказує на те, що фактична вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу підтверджена Звітом про визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, протоколом огляду автомобіля, актом виконаних робіт та платіжним дорученням про виплачену суму страхового відшкодування, які суд визнав достатніми доказами фактично понесених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, що виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Посилання відповідача на розрахунок фізичного зносу (Консультація №10-D/79/1) є необґрунтованим, оскільки останній було складено без проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, як того вимагає Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Як убачається з матеріалів справи, 18.11.2019 між АТ "СК "Арсенал Страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №533/19-Тз/цЗ (далі-Договір №533/19-Тз/цЗ), згідно якого АТ "СК "Арсенал Страхування" взяло на себе зобов`язання компенсувати будь - яке пошкодження або знищення автомобіля марки FORD Focus ДНЗ НОМЕР_1 (застрахований автомобіль), його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.
Згідно з п. 4.2 вказаного Договору, страхувальник зобов`язується сплатити страховий платіж, а страховик, що діє на підставі ліцензії серії АЕ №198590 від 21.02.2013, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у відповідності до Закону України "Про страхування", "Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)", та умов цього Договору, бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого цим Договором, виплатити страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у п. 3 цього Договору, страхове відшкодування у межах суми та на умовах цього Договору.
Пунктом 7 Договору №533/19-Тз/цЗ визначена страхова сума за Договором - 479    000,00 грн.
22.09.2020 в місті Києві по вул. Пимоненка сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля FORD Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля "ТАТА LTP 613", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . 
Водій автомобіля "ТАТА LTP 613", державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 керуючи вказаним транспортним засобом скоїв наїзд на автомобіль FORD Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль FORD Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. 
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 21.12.2020 (справа №761/32846/20) водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на вказану особу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.
При цьому, місцевий загальний суд дійшов висновку, що механічні пошкодження транспортного засобу FORD Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , сталися внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що передбачає адміністративну відповідальність згідно ст. 124 КУпАП. 
На виконання умов Договору №533/19-Тз/цЗ, на підставі Страхового акту від 27.10.2020 №006.02452520-1 позивач виплатив страхувальнику на рахунок СТО - ТОВ "Віннер Автомотів" (згідно рахунку №1064427 від 02.10.2020) суму страхового відшкодування в розмірі 33        758,05 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 28.10.2020 № 58142441. 
Відповідно до наявних у справі відомостей, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "ТАТА LTP 613", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент настання страхової події була застрахована у відповідача на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО 002492392. Вказаним договором (Полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 260    000,00грн, франшиза - 1    000,00грн. 
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що у зв`язку з виплатою ним страхового відшкодування страхувальнику як потерпілій у ДТП особі на підставі Договору добровільного страхування, до нього в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до відповідача як страховика особи, винної у вчиненні ДТП. 
30.10.2020 з метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача із претензією за вих. №301020-64382/к про виплату страхового відшкодування в сумі 33    758,05 грн.
ТДВ СК "Альфа-Гарант" перерахувало на рахунок АТ "СК "Арсенал Страхування" платіжним дорученням №15569 страхове відшкодування в сумі 2    254,02 грн. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем склала 30    504,03 грн. 
Вказані обставини стали причиною для звернення позивача до господарського суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 30    504,03 грн.  
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Спір у даній справі виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за Договором добровільного майнового страхування.
За змістом ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів ст. 512 Цивільного кодексу України    відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.
У такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом), а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом)).
Відтак, в силу приписів ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) узятих на себе зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок в частині встановлення чи є здійснення виплати за договором добровільного майнового страхування виникненням нового зобов`язання або ж за наслідками такої виплати лише відбувається заміна кредитора у вже існуючому зобов`язанні із набуттям останнім всіх прав і обов`язків попереднього кредитора викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі №910/7449/17, який в силу приписів ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України суди враховують при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. 
З матеріалів справи убачається, що згідно наданого ТОВ "ЕАК "Довіра" Звіту №17333 від 07.10.2020 вартість відновлювального ремонту автомобіля FORD Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 34    175,98 грн.  
Водночас, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що Законами України "Про страхування" та "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.
Подібна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №922/4013/17, від 06.07.2018 у справі №924/675/17, у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі №3-50гс15. 
Отже, визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи, зобов`язаний виплатити потерпілому, слід враховувати фактичні витрати, розмір яких підтверджується не звітом про оцінку, як попереднього оціночного документу, а відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків.
Таким чином, при визначенні розміру заподіяної шкоди, у даному випадку, суд першої інстанції правомірно виходив саме із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля FORD Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно із сумою, яка вказана у рахунку № НОМЕР_3 від 02.10.2020, виставленого станцією технічного обслуговування (ТОВ "Віннер Автомотів"), у розмірі 33    758,05 грн та факту виплати позивачем, як страховиком потерпілої у ДТП особи, страхового відшкодування у зазначеній сумі, що підтверджується платіжним дорученням №58142441 від 28.10.2020.
Відтак, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 
Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача ТДВ СК "Альфа-Гарант" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО 002492392 з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 260 000,00 грн та франшизою 1 000,00 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок з виплати страхового відшкодування в межах вартості відновлювального ремонту, яка визначена позивачем на підставі рахунку ТОВ "Віннер Автомотів" з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,00.
Відповідно до абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України та ч. 17 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з п.22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. 
Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв`язку з укладенням Полісу №АО 002492392 відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації автомобіля марки "ТАТА LTP 613", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Заперечуючи ухвалене рішення відповідач вказує на те, що суд першої інстанції не врахував того, що не всі пошкодження автомобіля FORD Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , за які позивачем було сплачено страхове відшкодування за Договором №533/19-Тз/цЗ, відносяться до ДТП, яке мало місце 22.09.2020. При цьому, відповідач посилається на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №761/32846/20, в описовій частині якої зазначено, що "у транспортному засобі "FORD Focus" д.н.з. НОМЕР_1 пошкодження задньої лівої фари, заднього бамперу". Вважаючи встановлені районним судом обставини щодо пошкоджень автомобіля FORD Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , преюдиційними для даної справи, відповідач стверджує про відсутність підстав для здійснення виплати страхового відшкодування у заявленому розмірі, оскільки позивачем та судом першої інстанції не обґрунтовано причетності пошкоджень, як таких що отримані в ДТП, яке мало місце 22.09.2020.
Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази з огляду на вказані доводи відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке. 
Згідно з положеннями ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. 
Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено обов`язковість проведення оцінки майна при визначенні збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.
Як вже зазначалося судом відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.   
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх технічного огляду, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлює Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за №1047/8395 (далі - Методика).
За змістом п.1.1 Методики вона розроблена згідно із Законами України "Про судову експертизу", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національним стандартом №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна. 
Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (п. 1.3 Методики). 
Зважаючи на вказані норми чинного законодавства та враховуючи положення ст. ст. 7, 10 Закону України "Про судову експертизу", ст. 5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна (визначення розміру шкоди) здійснюється фахівцем з відповідною кваліфікацією, на підставі отриманого в установленому порядку свідоцтва, з необхідним рівнем освіти, на підставі розроблених законодавчих стандартів, нормативів та з використанням спеціальних знань. Саме такий фахівець вправі визначити характер, обсяг пошкоджень та необхідні дії по їх усуненню, надати відповідь стосовно розміру заподіяної шкоди, визначити наявність причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та розміром шкоди.
При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду відзначає, що вищезазначені нормативно-правові акти визначають імперативний обов`язок оцінювача/експерта перед складанням будь-яких звітів та експертиз безпосередньо оглянути КТЗ та встановити його характерні особливості.
Згідно з п. 5.1 Методики початковим етапом оцінки завданої шкоди транспортному засобу є його технічний огляд оцінювачем (експертом), який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. 
У Протоколі огляду автомобіля FORD Focus д/н НОМЕР_1 , який є Додатком №1 до Звіту №17333 від 07.10.2020 про оцінку вартості відновлювального ремонту, складеного ТОВ "ЕАК "Довіра" на замовлення позивача у відповідності до вимог Методики, відображено повний опис пошкоджень автомобіля, спричинених ДТП, яка мала місце 22.09.2020. Із зазначених документів убачається, що при огляді транспортного засобу виявлені пошкодження не лише заднього бамперу і заднього лівого ліхтаря, а і деформацію задніх лівих дверей і частково передніх лівих дверей.
Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наданими позивачем доказами, а саме: Звітом №17333 від 07.10.2020 з доданим до нього Протоколом огляду транспортного засобу від 30.09.2020, які складені у відповідності до вимог Методики, спростовуються доводи відповідача щодо вичерпності перелічених у постанові Шевченківського районного суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №761/32846/20 пошкоджень автомобіля FORD Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , отриманих в ДТП, що мало місце 22.09.2020.
До такого висновку апеляційний господарський суд дійшов з огляду на те, що предметом дослідження при розгляді місцевим загальним судом справи про адміністративне правопорушення були складені працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №020522 від 22.09.2020 зі схемою місця ДТП та письмові пояснення учасників ДТП,  які підтверджують факт порушення особою Правил дорожнього руху України. 
Зазначені докази не є належними та допустимими доказами оцінки майна (визначення розміру шкоди) у відповідності до вимог Законів України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", "Про судову експертизу", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", Методики.
В апеляційній скарзі, заперечуючи постановлене у справі рішення, відповідач вказує на безпідставне відхилення судом першої інстанції наданого ним (відповідачем) розрахунку фізичного зносу пошкодженого автомобіля (Консультації №10-D/79/1). 
Дослідивши наданий відповідачем розрахунок фізичного зносу (Консультацію №10-D/79/1), колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для прийняття його в якості належного доказу з огляду на таке. 
Як вже зазначалося судом апеляційної інстанції процедури проведення оцінки КТЗ та його технічного огляду регулюються, зокрема, Законом України "Про оцінку майна та майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Методикою, якими передбачено обов`язковий безпосередній огляд оцінювачем/експертом КТЗ з метою встановлення всіх його характерних особливостей.
Виключення з цього правила передбачені абз. 2 п. 5.1. Методики, відповідно до яких визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. 
При цьому колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, регламентовано розділом VIII Методики. Пунктом 8.1 цього розділу Методики встановлено, що для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовується витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.
Згідно з п. 8.5 Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю чи частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. 
Зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів того, що експертом при складенні Консультації №10-D/79/1 з визначення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу був проведений особистий огляд пошкодженого автомобіля FORD Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , що передбачено п. п. 5.1, 8.5 Методики, наданий відповідачем доказ не може вважатись належним та допустимим доказом у даній справі. 
За таких обставин, враховуючи визначені Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО 002492392 розміри лімітів відповідальності та франшизи, місцевий господарський суд дійшов до правомірного висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 30    504,03грн (33    758,05 грн виплачена сума страхового відшкодування - 1000,00 грн франшизи - 2 254,02 грн частково відшкодована відповідачем сума).
Отже, доводи апеляційної скарги ТДВ СК "Альфа-Гарант" не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про задоволення позову. 
Згідно з вимогами ст. ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №910/9195/21 ухвалено з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" не підлягає задоволенню. 
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про наявність підстав для задоволення позову АТ "СК " Арсенал Страхування " про стягнення з ТДВ СК "Альфа-Гарант" страхового відшкодування в сумі 30    504,03 грн. При цьому суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, а також докази, які були достатніми для прийняття законного рішення, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, та правомірно задовольнив позов АТ "СК "Арсенал Страхування" про стягнення з ТДВ СК "Альфа-Гарант" страхового відшкодування у заявленому розмірі. 
Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №910/9195/21 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №910/9195/21 залишити без змін 
3. Матеріали справи №910/9195/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

У зв`язку з відпусткою головуючого судді (судді доповідача) Кравчука     Г.А. з 25.01.2022 по 27.01.2022 та у зв`язку з тимчасою непрацездатністю головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А. з 28.01.2022 по 10.02.2022 повний текст постанови складено 14.02.2022. 

Головуючий суддя                                                            Г.А. Кравчук 

Судді                                                                                Г.П. Коробенко

                                                                                Т.П. Козир