ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 711/5032/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Казидуб О.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 січня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Бєлової Л.В.
суддів:                     Безименної Н.В., Кучми А.Ю.   

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 грудня 2021 року (повний текст виготовлено 06 грудня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати дії поліцейського з реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області сержанта поліції Бугайова І.В. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ;
-визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №898221 від 26.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6  ст. 121 КУпАП  та  ст. 125 КУпАП;
-закрити провадження в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6  ст. 121 КУпАП  та  ст. 125 КУпАП. 
Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.  
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить жодних доказів, у графі 7 «До постанови додаються» немає жодного посилання на докази.
Також, апелянт вказує, що постанова не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що остання не містить посилання на технічний заіб, за допомогою якого здійснено відеозапис. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою Шостого апеляційного адіміністративного суду від 19 січня 2022 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 грудня 2021 року на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №898221 від 26.06.2021, ОСОБА_1 26.06.2021 року о 22:30 год. на автодорозі Олександрівка-Миколаїв керував транспортним засобом IVECO державний номерний знак НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби та після зупинки працівниками поліції вчинив сварку, чим порушив  ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст.  121  та ст.  125 КУпАП.
За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.
Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що суду відповідачем надано диск із відеозаписом обставин подій 26.06.2021 року зі нагрудної відеокамери поліцейського, з якого вбачається, що 26.06.2021 близько 22-30 години працівниками поліції було зупинено автомобіль IVECO державний номер НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 , в якого не був освітлений номерний знак. Таким чином, суд першої інстанції вважав, що доводи ОСОБА_1 та його представника, про те, що постанова від 26.06.2021 року серії БАБ №898221 є необґрунтованою та незаконною, спростовані під час судового розгляду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч. 2  ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Положеннями  статті 245 КУпАП  передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
В силу пункту 11 частини 1  статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII  (далі - Закон № 580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням  Правил дорожнього руху  його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
У відповідності до пункту 8 частини 1  статті 23 Закону № 580-VIII, у випадках, визначених  законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Статтею 222 КУпАП  визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення  правил дорожнього руху  (частини перша, друга і третя  статті 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно  ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього  Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з підпунктом «в»  пункту 2.9 Правил дорожнього руху  водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що, зокрема, неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
У відповідності до частини 6  статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення  (далі -  КУпАП) керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з матеріалів справи,  згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №898221 від 26.06.2021, ОСОБА_1 26.06.2021 року о 22:30 год. на автодорозі Олександрівка-Миколаїв керував транспортним засобом IVECO державний номерний знак НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби та після зупинки працівниками поліції вчинив сварку, чим порушив  ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст.  121  та ст.  125 КУпАП.
Так, колегія суддів наголошує, що як було вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем до матеріалів справи долучено диск із відеозаписом обставин подій 26.06.2021 року зі нагрудної відеокамери поліцейського, згідно з яким 26.06.2021 близько 22-30 години працівниками поліції було зупинено автомобіль IVECO державний номер НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 , в якого не був освітлений номерний знак.
Так, відеозаписом підтверджується, що працівник поліції представився та вказав на причину зупинки, після чого ОСОБА_1 вийшов з машини і відразу почав намагатись полагодити ліхтар, що освітлює номерний знак. При цьому він намагався переконати працівників поліції, що в автомобілі просто відійшов контакт, що це не поломка і він про це не міг знати. Також вказував, що це розповсюджена проблема даного виду транспорту. Проте,  наданий відеозапис триває 15 хвилин і за цей час усунути несправність позивачу не вдалося.
Щодо доводів апелянта про те, що оскаржувана постанова не містить посилання на технічний заіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно  ст. 280 КпАП України  орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами ч. ч. 1-3  ст. 283 КпАП України  розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Викладене, у свою чергу, свідчить, що обов`язковою умовою зазначення у постанові технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є те, що такий запис здійснювався. При цьому, необхідно враховувати, що  Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів», який набрав чинності 27.09.2018 року, абзац четвертий частини третьої  статті 283 КпАП України  викладено у такій редакції: «технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався)». Матеріали справи свідчать, що безпосередньо запис адміністративного правопорушення у момент його вчинення Сержантом поліції не здійснювався, а відтак в останнього був відсутній обов`язок із зазначення в оскаржуваній постанові відомостей про технічний засіб, яким такий запис здійснювався. Таким чином, наданий разом із відзивом на позов відеозапис розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен оцінюватися як доказ у порядку, передбаченому  КАС України.
Відповідно до частини першої  статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частини друга  статті 77 КАС України).
В межах спірних правовідносин відповідачем було в повному обсязі виконано покладений на нього обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 грудня 2021 року. 
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. 
Відповідно до частини першої статті 271 Кодексу адміністративного судочинства України,  у справах, визначених  статтями 273-277,  280-289  цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.  243,  315,  316,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 грудня 2021 року - залишити без задоволення. 
Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 грудня 2021 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню. 

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                            Н.В. Безименна, 

                                                                                                     А.Ю. Кучма