ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року		Справа № 380/10354/21 пров. № А/857/23436/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Большакової О.О.,Затолочного В.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області  на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2021 року (суддя Клименко О.М., м.Львів), 

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області (далі – Сільська рада) в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, а саме несвоєчасне надання інформації у відповідь на запит на отримання публічної інформації від 05.01.2021, результатом чого є порушення права позивача на отримання інформації гарантоване статтею 5 Закону України «Про інформацію» (далі – Закон №2657-XII).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2021 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
В доводах апеляційної скарги вказує, що на час звернення позивача відповідач перебував в процесі реорганізації, утворювались нові відділи, розподілялися посадові обов`язки, проводились конкурси на заміщення вакантних посад, передавалась документація, змінювались спеціалісти. Сільською радою 24.11.2020 було прийнято рішення реорганізувати Сільську раду шляхом приєднання Годовицько-Басівської сільської ради до Сільської ради. Посада спеціаліста з охорони навколишнього середовища та цивільного захисту була вакантною. Вищевказані обставини, робота в умовах карантину та післявиборчий період налагодження роботи новообраної ради впливали на з`ясування усіх обставин за документами. Зазначає, що з метою дотримання строку визначеного частиною першою статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі – Закон № 2939-VI) Сільською радою було підготовлено та направлено позивачу рекомендованим листом відповідь від 18.01.2021 №97. Така ж відповідь була повторно підготовлена та направлена запитувачу 30.04.2021. Крім того, звертає увагу, що у провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала справ №160/5084/21 в якій позивач уже оскаржував бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного надання інформації у відповідь на запит від 05.01.2021. Станом на час судового розгляду справи по справі №160/5084/21 відкрито апеляційне провадження у Третім апеляційним адміністративним судом.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як відсутні клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю;а справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що Сільська рада не надавши відповідь на запит у встановлений Законом №2939-VI п`ятиденний строк, допустила протиправну бездіяльність.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 05.01.2021 позивач скерував на поштову адресу Сільської ради запит на інформацію, що подається фізичним особам відповідно до Закону №2939-VI (а.с.4). 
Запит стосувався надання інформації про діяльність постійної Комісії з питань поводження з безхазяйними відходами Сільської ради по факту виявлених несанкціонованих сміттєзвалищ на території Сільської ради в напрямку дачних будинків. Відповідь на свій запит позивач просив надати електронною поштою.
Крім вказаного запиту позивачем одним листом було відправлено до відповідача ще 2 запити датовані 05.10.2021, однак такі стосувалися надання різної інформації.
Згідно даних відстеження Укрпошти, трек-номер 7904907532080  зазначений запит на отримання публічної інформації відповідач отримав 06.01.2021 (а.с.5)
Відповідно до листа Виконавчого комітету Сільської ради №952 відповідь на запит позивача від 05.01.2021 щодо надання інформації про діяльність постійної Комісії з питань поводження з безхазяйними відходами Сільської ради по факту виявлених несанкціонованих сміттєзвалищ на території Сільської ради в напрямку дачних будинків відповідач надав 30.04.2021, скерувавши її на поштову адресу позивача. При цьому у вказаній відповіді відповідач зазначив, зокрема, про те, що Сільською радою повторно були розглянуті запити від 05.01.2021, що надійшли одним поштовим відправленням і були зареєстровані за вх. № 22 від 13.01.2021.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 40 Основного Закону усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно зі статтею 5 Закону №2657-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Відповідно до частин першої, другої статті 7 Закону №2657-XII право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.
Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.
Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон №2939-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Пунктом 1, 6 частини першої статті 3 Закону №2939-VI встановлено, що право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Закону №2939-VI доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом.
Статтею 5 Закону №2939-VI визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до статті 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Статтею 13 Закону №2939-VI визначений перелік розпорядників інформації.
Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Згідно із статтею 14 Закону №2939-VI якою визначені обов`язки розпорядників інформації, розпорядники інформації зобов`язані: оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Частинами першою, другою статті 19 Закону №2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Згідно із частинами першою, четвертою статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Статтею 23 Закону №2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до КАС.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що орган, до якого направлено запит громадянина на отримання публічної інформації, зобов`язаний об`єктивно і вчасно його розглянути, перевірити викладені в ньому факти, та надати відповідь на запит на інформацію у встановлені законом строки, а саме не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, якщо такий запит не стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних.
Тобто, право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.
Як встановлено вище, 05.01.2021 позивач скерував на поштову адресу Сільської ради запит на інформацію, що подається фізичним особам відповідно до Закону №2939-VI, який стосувався надання інформації про діяльність постійної Комісії з питань поводження з безхазяйними відходами Сільської ради по факту виявлених несанкціонованих сміттєзвалищ на території Сільської ради в напрямку дачних будинків.
Такий запит зареєстрований відповідачем 13.01.2021 за вх. № 22, разом із двома іншими запитами, що надійшли одним поштовим відправленням.
Відповідь на запит позивача від 05.01.2021 надана Сільською радою30.04.2021 за № 952, тобто більше ніж через три місяці з дня його отримання.
Доказів продовження строку розгляду запиту позивача відповідач не надав.
Доказів того, що відповідачем ОСОБА_1 направлялась відповідь, що була підготовлена 18.01.2021 №97 матеріали справи не містять і відповідачем такі до апеляційної скарги не долучались.
У своїй постанові від 6 вересня 2019 року у справі № 128/4752/15-а Верховний Суд висловив правову позицію відповідно до якої належними і допустимими доказами відправлення відповіді на запит є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (пункт 66 Правил № 270), опис вкладення у цінний лист, зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, докази направлення електронною поштою або розписка про отримання у разі вручення заявнику особисто.
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з порушенням вимог частини першої статті 20 Закону №2939-VI відповідач, як розпорядник інформації, не надав позивачу відповідь на його запит від 05.01.2021 у встановлений цим Законом п`ятиденний строк, а відтак допустив протиправну бездіяльність в цій частині.
В силу приписів пункту 5 частини другої статті 23 Закону №2939-VI позивач як запитувач інформації, попри фактичне надання відповіді на запит відповідачем, має право на оскарження несвоєчасного надання інформації, і, звернувшись до суду із цим позовом, вважає порушеними свої права внаслідок недотримання встановленого законом строку надання інформації на запит.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскільки Сільською радою не надано відповідь на запит у встановлений Законом №2939-VI п`ятиденний строк, чим допущено протиправну бездіяльність, то захистити порушене право позивача на своєчасне отримання інформації можливо лише шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача.
Така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі № 800/369/17.
Щодо посилання скаржника на те, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/5084/21 уже вирішено аналогічні позовні вимоги ОСОБА_1 , щодо несвоєчасності надання відповіді на запит від 05.01.2021, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що 05.01.2021 позивачем до Сільської ради надсилались три запити датовані 05.01.2021, які були відправлені одним конвертом, проте ці запити стосуються надання іншої інформації (щодо сміттєзвалища на території с.Сокільники напроти вулиці Тихої) ніж той, що є предметом розгляду у даній справі. Таким чином апеляційний суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі за цим позовом.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 311, 315-316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС. 

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 14 квітня2022 року.