ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року	Львів	Справа № 460/5359/21 пров. № А/857/14139/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Матковської З.М., Шавеля Р.М.,
за участю секретаря                    Ільченко А.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду  від 04 червня 2021 року (ухвалене головуючим – суддею Дудар О.М. у м. Рівне, повне судове рішення складено 04 червня 2021 року) у справі № 460/5359/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови,

                                                       ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 65384147 з виконання постанови № 52594597, видану 12.10.2016 Відділом примусового виконання рішень у Рівненській області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 620087 грн 83 коп.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що спірна постанова не відповідає критеріям правомірності, встановленим для рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 в задоволенні позову відмовлено. 
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, добросовісно та розсудливо, з урахуванням усіх обставин справи.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що зважаючи на відсутність фактичного виконання державним виконавцем виконавчого листа № 569/7605/15-ц, виданого 03.10.2016 Рівненським міським судом Рівненської області, в межах виконавчого провадження № 52594597, внаслідок повернення даного виконавчого документа стягувачу за його заявою, були відсутні правові підстави для стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 620087, 83 грн відповідно до постанови від 12.10.2016 № 52594597 та як наслідок – винесення оспорюваної постанови від 12.05.2021 про відкриття виконавчого провадження № 65384147 з її виконання.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2021 зупинено апеляційне провадження у справі № 460/5359/21 до набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/7459/21. 
18.01.2022 ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду поновлено апеляційне провадження у справі № 460/5359/21, оскільки згідно інформації наявної на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, судове рішення у справі № 460/7459/21 набрало законної сили 03.08.2021 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98114979).
Копію ухвали про поновлення апеляційного провадження від 18.01.2022 та повістки на 01.02.2022 були надіслані учасникам справи та вручені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції — скасувати, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Вознюк І.Я. 04.10.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52594597 (а.с.10).
Зазначене виконавче провадження відкрито з виконання виконавчого листа № 569/7605/15-ц, виданого 03.10.2016 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 236492 доларів США 88 центів заборгованості за кредитним договором № 07-578-КФ-2007 від 20.09.2007, 67181, 55 грн пені та 3654, 00 грн судового збору.
12.10.2016 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Вознюк І.Я. у виконавчому провадженні № 52594597 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, якою з ОСОБА_2 стягнуто виконавчий збір у розмірі 620087, 83грн (а.с.49).
11.05.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Вознюк І.Я. у виконавчому провадженні № 52594597 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою постановлено повернути стягувачу виконавчий лист № 569/7605/15-ц, виданий 03.10.2016 Рівненським міським судом Рівненської області (а.с.11-12).
Згідно з пунктом 3 зазначеної постанови виділено в окреме провадження постанову від 12.10.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору.
12.05.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Вознюк І.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65384147 (а.с.13-14).
Зазначене виконавче провадження відкрито з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.10.2016 № 52594597, виданої Відділом примусового виконання рішень у Рівненській області.
Позивач вважаючи протиправним відкриття виконавчого провадження, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пункт 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII передбачає, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, зокрема, постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Згідно з п. 5 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Вимоги до виконавчого документа визначено ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII, підстави для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання – частиною четвертою цієї ж статті.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що виконавче провадження № 65384147 відкрито внаслідок виділення в окреме виконавче провадження постанови від 12.10.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору, винесеної у виконавчому провадженні № 52594597.
Разом з цим колегія суддів вважає за потрібне зазначити таке.
Постанова державного виконавця про відкриття провадження від 12.05.2021, що оскаржується в даному провадженні, винесена на підставі постанови державного виконавця від 12.10.2016 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 52594597. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02.07.2021 у справі № 460/7459/21 визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 12.10.2016 ВП № 52594597 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 620087 грн 83 коп.
Вказане рішення набрало законної сили 03.08.2021 згідно інформації наявної на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98114979).
Будь-якої додаткової інформації щодо судового рішення у справі № 460/7459/21, учасниками справи на момент розгляду апеляційної скарги 15.02.2022 не зазначено, хоча такі були належним чином повідомленні про розгляд справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 65384147 з виконання постанови №52594597, видану 12.10.2016 Відділом примусового виконання рішень у Рівненській області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 620087 грн 83 коп., оскільки є судове рішення, яке набрало законної сили, яким визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця від 12.10.2016 ВП № 52594597 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 620087 грн 83 коп. на підставі якої прийнято оскаржувану постанову.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
З врахуванням усіх наведених вище обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане вище, витрати понесені позивачем під час розгляду справи, а саме судовий збір сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягають стягненню за рахунок відповідача.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 6200 грн 89 коп. (квитанція № 0.0.2134528480.1 від 21.05.2021) та за подання апеляційної скарги у розмірі 9301 грн 35 коп. (квитанція № 0.0.2159830772.1 від 14.06.2021).
З урахуванням тієї обставини, що судом апеляційної інстанції було скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове про задоволення адміністративного позову, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати необхідно присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань в розмірі 15502 грн 24 коп.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду  від 04 червня 2021 року у справі № 460/5359/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 12 травня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 65384147 з виконання постанови № 52594597, виданої 12 жовтня 2016 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 620087 (шістсот двадцять тисяч вісімдесят сім) грн 83 копійок.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (33028, м. Рівне, вул. Замкова, 29, код ЄДРПОУ - 43317547) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) 15502 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дві) гривні 24 копійок понесених судових витрат у вигляді судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 21 лютого 2022 року