КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №755/6004/21                                                                                          головуючий у І інстанції: Галаган В.І. провадження 22-ц/824/12432/2021                                                                                        доповідач: Сліпченко О.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
21 грудня 2021 року                                                                                    м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Гаращенка Д.Р.
за участю секретаря: Пітенко І.Ю.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу  за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 31 травня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,- 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі АТ «Універсал Банк» та/або Банк) звернулась із вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що                        11 вересня 2019 року за умовами проекту «monobank» між АТ «Універсал Банк» та                 ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачем підписано Анкету-заяву, чим підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку щодо Умов, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг.
Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості.
Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором, яка станом на               30 вересня 2020 року становила 16 192,45 грн., а також судовий збір у розмірі 2270 грн.
 
Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 31 травня 2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням,  ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.
Вказує, що на момент подачі позову заборгованість у нього перед позивачем була відсутня, а тому підстави для задоволення позову відсутні. 
Зауважує, що не був повідомлений про розгляд справи, що унеможливило вчасно подати відповідні докази.  
Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтвердив доводи апеляційної скарги, зазначивши, що станом дату на подачі позову Банком, заборгованість була погашена.  
Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.  
У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
 
Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт укладення договору між сторонами та наявність заборгованості у відповідача є встановленим. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
 
За положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Згідно положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628,629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч.1 ст.638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).
За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).
 
Суд першої інстанції вірно встановив ту обставину, що 11 вересня 2019 року за умовами проекту «monobank» між АТ Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачем підписано Анкету-заяву, чим підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку щодо Умов, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг. Згідно умов Договору Банк відкрив відповідачу картковий рахунок, на якому встановлено максимальну суму кредиту у розмірі 100 000,00 грн., на умовах, зазначених Договором, строком дії пільгового періоду 62 дні, пільговою відсотковою ставкою 1,00001% річних, розміром обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 5% від заборгованості, базовою відсотковою ставкою 3,2% на місяць, збільшеною відсотковою ставкою на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,4% на місяць. (а.с. 7, 8-25)
Звертаючись з апеляційною скаргою відповідач вищевказаного не спростовує. 
При цьому, місцевий суд, допустився порушень процесуального права, оскільки не повідомив належним чином ОСОБА_1 про розгляд справи, що являється безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення та вказує на необхідність врахування доказів наданих останнім в суді апеляційної інстанції, оскільки він був позбавлений можливості подати такі докази в суді першої інстанції.
З наданої представником ОСОБА_1 довідки про отримання платіжних карток вбачається, що його довірителем було отримано дві картки, остання з яких була перевипущена 22 листопада 2020 року.
Надані відповідачу кредитні картки закріплені до рахунку в АТ Універсал Банк» НОМЕР_1 .
У відповідності до виписки по вищевказаному рахунку  ОСОБА_1 , станом на момент подачі позову АТ «Універсал Банк», заборгованість, яку просив стягнути останній станом на               30 вересня 2020 року, була відсутня, оскільки була погашена відповідачем, на підтвердження чого він також надає квитанції (а.с. 67-68).
Колегія суддів враховує, що надана відповідачем виписка по рахунку видана Банком, відповідним чином завірена, що свідчить про те, що позивачу відомо про погашення відповідачем спірної заборгованості
Позивач, попри його належне повідомлення, вищевказаного не спростовує.   
Таким чином, враховуючи, що матеріли справи не містять достатніх доказів на підтвердження того, що станом на момент подачі позову у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором  у вказаний період, перед позивачем, у задоволенні позову необхідно відмовити. 
При цьому, доводи відповідача на необхідність закриття провадження у справі  із посиланням на відсутність предмету спору, колегія суддів відхиляє, оскільки доказів того, що між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами відсутні, з огляду на відсутність таких відомостей наданих позивачем, право звернення із відповідним позовом про стягнення заборгованості передбачена вимогами чинного законодавства, та в даному випадку у задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку із його недоведеністю. 
 
Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи те, що місцевим судом було невірно з`ясовано обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається а у разі відмови в задоволенні позову - на позивача .
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України  розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідачем було сплачено судовий збір у сумі 3405 грн., а також здійснено витрати на правову допомогу, що складають суму 4800 грн., що підтверджується наданим договором, розрахунком, актом про надані послуги та меморіальним ордером про сплату, вказав суми підлягають стягненню із позивача на користь відповідача. 
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.  
Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 31 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути із Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 8205 (вісім тисяч двісті п`ять) грн.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено «21» грудня 2021 року.

Головуючий
 
Судді: