Справа № 128/3395/20
Провадження № 22-ц/801/2359/2021
Категорія: 44
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року	Справа № 128/3395/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Денишенко Т. О. ( суддя-доповідач ), 
суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П., 
за участі секретаря судового засідання Михайленко А. В., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, у залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у
Вінницькій області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департаменту
патрульної поліції, Державної казначейської служби України про
стягнення моральної шкоди, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2021 року про залишення позову без розгляду, постановлену за головування судді Ан О. В. у приміщенні суду в м. Вінниці,
В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся у Вінницький районний суд Вінницької області з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про стягнення моральної шкоди. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11 грудня 2020 року на підставі частини другої статті 27, статті 31 ЦПК України дана цивільна справа передана на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. До участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучені Департамент патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України та Державна казначейська служба України. Позивачу ОСОБА_1 судом роз`яснений його обов`язок протягом двох днів з дня отримання даної ухвали направити Департаменту патрульної поліції та Державній казначейській службі України копію позовної заяви, про що протягом десяти днів надати суду докази такого направлення документів. Позивачу роз`яснено, що у випадку не подання до суду у встановлений строк доказів направлення копії позовної заяви третім особам, позов буде залишений без розгляду.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 на підставі пункту дев`ятого частини першої статті 257 ЦПК України залишено без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 09 березня 2021 року, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, та, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити у суд першої інстанції для продовження її розгляду. Основними доводами апеляційної скарги є те, що ЦПК України не передбачає обов`язок позивача надсилати відповідачу копію позовної заяви. Позивачем подано до суду дві копії позовної заяви. Сам факт стягнення коштів з Державного бюджету України не може бути підставою для обов`язкового залучення до участі у справі відповідачем Державної казначейської служби України чи її територіального органу. Суд першої інстанції з власної ініціативи залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департамент патрульної поліції та Державну казначейську службу України.
Відзив на апеляційну скаргу відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача суду не надходив.
У судове засідання апеляційного суду 22 грудня 2021 року учасники справи не з`явилися з невідомих причин; усі вони завчасно, належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи, про що у справі містяться відповідні докази (рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, трекінг поштової ко-респондеції ПАТ «Укрпошта»). У відповідності до норм статті 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглянути дану справу у відсутності її учасників.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, обговоривши мотиви апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Залишаючи позов ОСОБА_1 відповідно до пункту дев`ятого частини першої статті 257 ЦПК України без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем без поважних причин не подано витребовуваних ухвалою суду від 05 лютого 2021 року необхідних для вирішення спору доказів направлення третім особам у справі копії позовної заяви, що є підставою для залишення позову без розгляду та узгоджується з правовою позицію, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 грудня 2020 року у справі № 910/18360/19.
Проте такий висновок суду першої інстанції є помилковим.
Згідно з частиною третьою статті 187 ЦПК України якщо при відкритті провадження у справі було вирішене питання про залучення до участі в ній третіх осіб, позивач не пізніше двох днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі повинен направити таким третім особам копії позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання або до початку розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучені Департамент патрульної поліції та Державна казначейська служба України. ОСОБА_1 судом роз`яснений його обов`язок протягом двох днів з дня отримання копії даної ухвали направити Департаменту патрульної поліції та Державній казначейській службі України копію власної позовної заяви та протягом десяти днів надати суду докази такого направлення. Позивачу роз`яснено, що у випадку не подання до суду у встановлений строк доказів направлення копії позовної заяви третім особам, його позов буде залишений без розгляду.
Статтею 84 ЦПК України встановлений порядок витребування доказів.
Відповідно до частин першої, третьої - сьомої статті 84 ЦПК України у разі неможливості самостійно надати докази учасник справи вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане у строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. Відповідно до частини десятої статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Пунктом дев`ятим частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.
Системний аналіз положень зазначених норм процесуального права дозволяє дійти до висновку, що залишення позову без розгляду у випадку неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин неподання доказів може бути за умови з`ясування питання, яке значення мають ці докази, при цьому суд має процесуальні підстави для визнання обставини, для з`ясування якої витребовувався доказ, або для відмови у визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами ( постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 208/4288/18 ).
Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду з посиланням на пункт дев`ятий частини першої статті 257 ЦПК України, суд першої інстанції не з`ясував причини неподання витребуваних доказів, не зазначив у чому полягають перешкоди для вирішення спору за наявними в справі письмовими доказами. До того ж колегія суддів зазначає, що положення частини десятої статті 84 ЦПК України містять альтернативні варіанти дій суду першої інстанції в разі ухилення учасника справи від виконання вимог суду щодо надання доказів. Залишення позову без розгляду є лише одним з них і може застосовуватися тільки в разі неможливості здійснення судом розгляду справи за відсутності таких доказів. Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги частини восьмої статті 84 ЦПК України щодо розгляду питання про застосування заходів процесуального примусу до позивача ( у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або визнання причин неподання витребуваних доказів неповажними ).
Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Чітке дотримання вимог процесуального закону є необхідним явищем, оскільки забезпечує вірне дотримання судами процесу. Проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України» ). Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги до провадження суду є порушенням права на справедливий судовий захист.
Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. Ураховуючи вищезазначене, оскільки місцевий суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, допустив порушення норм процесуального права, що свідчить про її неправильність, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність скасувати оскаржувану судову ухвалу, направивши справу в суд першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційний суд убачає доцільним зауважити, що під час подальшого процесуального провадження у цій цивільній справі суду першої інстанції необхідно взяти до уваги цивільну справу № 127/7783/21 ( провадження № 22-ц/801/2340/2021 ), рішення в якій від 01 вересня 2021 року набрало законної сили згідно з постановою апеляційного суду від 23 листопада 2021 року.
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, стат-тями 353, 367, 369, 372, 374, 379, 382, 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2021 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідача Т. О. Денишенко

Судді С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський