ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2022 року 
м. Чернівці
справа № 726/1928/21
провадження 822/179/22
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.
суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , 
відповідач ОСОБА_2 ,
апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 01 грудня 2021 року,
головуючий в суді першої інстанції суддя Проскурняк І.Г.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позовна заява мотивована тим, що вона проживала разом з відповідачем без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання в сторін народилося четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Зазначає, що тривалий час не проживає з відповідачем та їх спільні діти знаходяться на її утриманні, матеріальної допомоги на дітей відповідач не надає. Позивачка не працює, тому не в змозі самостійно забезпечувати матеріальні потреби дітей на придбання їжі, ліків, одягу, іграшок. Відповідач є здоровим та працездатним, на його утриманні непрацездатних членів сім`ї немає. Позивачка на даний час разом із дітьми проживає в Центрі доброти для мами та дитини «Місто добра».
Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000 гривень на кожну, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону та стягнути аліменти в розмірі 2000 гривень на її утримання щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 01 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; сина ОСОБА_5 ,   ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу аліментів за один місяць.
Вирішено питання про судові витрати.
Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням майнового стану відповідача, обов`язку обох батьків утримувати дітей, доцільно визначити розмір аліментів на утримання дітей в розмірі по 1500 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Також суд прийшов до висновку, що відповідач повинен утримувати матеріально свою дружину, з якою проживає малолітня дитина, якій не виповнилось трьох років.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволення позову.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно та неправильно встановлено всі обставини справи, що мають значення, не надано оцінки доказам, порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.
Зазначає, що при ухваленні рішення судом не взято до уваги, що він є безробітним, тривалий час хворіє та перебуває у складному матеріальному стані. Також суд у своєму рішенні застосував стару редакцію ч.1 ст.184 СК України.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
ОСОБА_2 є батьком неповнолітних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти проживають разом із позивачкою та знаходяться повністю на її утриманні.
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Так, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Згідно з ч.1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 зобов`язаний утримувати дітей, а тому з нього на користь позивачки підлягають стягненню аліменти.
Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що є не працевлаштованим, при цьому, не надаючи доказів, що він будь-яким чином обмежений у працевлаштуванні, якими можуть бути, зокрема, медичні документи щодо обмеження у певних видах трудової діяльності тощо. Також не надано відповідачем доказів того, що ним приймаються заходи з метою пошуку роботи.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не правильно визначив розмір аліментів на утримання дітей, виходячи з наступного.
Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції правильно встановив та врахував обставини визначені в статті 182 СК України, прожитковий мінімум на дітей, рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, а тому призначення аліментів у розмірі менше 1500 гривень на кожну дитину порушить принцип рівності батьків у виконанні обов`язку щодо утримання дітей.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не повно встановив всі обставини справи, зокрема стан здоров`я відповідача є безпідставними, оскільки, відповідачем не надано медичних документів щодо обмеження у трудовій діяльності.
Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції у рішення суду послався на стару редакцію ч.1 ст.184 СК України не є підставою для скасування вказаного рішення, оскільки у всіх редакціях вказаної норми права зазначено про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру стягуваних аліментів, судом першої інстанції враховано, що 1500 гривень аліментів на кожну дитину забезпечуватиме необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку дітей і такий розмір аліментів буде відповідати принципу співрозмірності, розумності та допустимості доказів, які були надані сторонами в судовому засіданні та буде забезпечувати захист інтересів та потреб дітей та відповідатиме наявності спроможності у батька таку допомогу надавати.
Та обставина, що сімейним законодавством визначений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не є безумовною підставою для стягнення саме такого розміру аліментів, оскільки при вирішенні цього спору слід насамперед враховувати інтереси дітей та їх право на достатній рівень матеріального забезпечення.
Щодо стягнення аліментів із ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною ОСОБА_5 трьох років
Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання до досягнення ОСОБА_5 трьохрічного віку, суд першої інстанції виходив з того, що, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення нею трьох років. 
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції.
Так, відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а тому суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що з відповідача мають бути стягнуті аліменти на дружину до досягнення дитиною трьох років.
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2018 року у справі № 541/1208/16-ц .
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які може сплачувати відповідач на користь позивачки до досягнення дитиною трьох років, суд врахував, що відповідач є працездатним, інших дітей, непрацездатних дружини або батьків на утриманні не має, а тому має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років.
У частині першій статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. 
З огляду на встановлений Законом України «Про держаний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року - 2270 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років, з 1 січня 2021 року - 1921 гривня.
З огляду на встановлений Законом України «Про держаний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року - 2481 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років, з 1 січня 2021 року - 2100 гривень.
Враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, вартість життя, обмеження позивача у можливості самостійно працювати, у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною, суд правильно визначив розмір утримання на дружину, що не перевищує розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом, для відповідної соціальної групи (працездатної особи). 
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 01 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.
Головуючий                                                 М.І. Кулянда 
Судді:                                                          О.О. Одинак 
                                                Н.Ю. Половінкіна