Постанова
Іменем України
 
24 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 452/1345/18-ц
 
провадження № 61-16015св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Новокалинівська міська рада Самбірського району Львівської області,
треті особи: Самбірська районна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області 
від 07 травня 2019 року у складі судді Галина В. П. та постанову Львівського апеляційного суду від 23 січня 2020 року у складі колегії суддів: 
Савуляка Р. В., Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І.,
ВСТАНОВИВ:
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, треті особи: Самбірська районна державна адміністрація та Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання права 
на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом та про скасування розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 22 травня 2009 року № 278 «Про затвердження проекту розподілу передачі земельних ділянок у власність в розмірі земельних часток (паїв) на території Гординянської сільської ради».
Позовну заяву мотивовано тим, що після смерті його матері 
ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , він успадкував право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності Гординянської спілки власників селянських господарств розміром 
2,05 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі 
на місцевості належного спадкодавцю на підставі сертифікату, виданого Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області 
10 квітня 1997 року. 
На підставі розпорядження Самбірської районної державної адміністрації Львівської області від 22 травня 2009 року № 278 «Про затвердження проекту розподілу передачі земельних ділянок у власність в розмірі земельних часток (паїв) на території Гординянської сільської ради» позивачу були видані державні акти на право власності на земельну ділянку, зокрема: від 17 жовтня 2011 року серії ЯЛ № 800569 на земельну ділянку площею 0,0272 га, від 17 жовтня 2011 року серії ЯЛ № 800567 
на земельну ділянку площею 0,5327 га, від 17жовтня 2011 року 
серії ЯЛ № 800568 на земельну ділянку площею 0,8823 га, від 17 жовтня 2011 року серії № 800571 на земельну ділянку площею 0,0703 га. Фактично було виділено у натурі на місцевості земельної частки (паю) загальною площею 1,6835 га.
ОСОБА_1 зазначав, що згідно проекту роздержавлення 
і приватизації земель Гординянської спілки власників селянських господарств с. Гординя розмір середньої земельної частки (пай) становить 2,73 га, його матері було видано сертифікати на площу 2,05 га та присадибну ділянку 0,68 га, проте ні у його матері, ні у нього не було у користуванні присадибної ділянки з такою площею, а була лише ділянка площею 0,36 га.
У зв`язку із цим, на думку позивача, у його матері було безпідставно виключено із загального розміру земельної частки (паю) 0,32 га. 
Разом із цим зазначав, що при виділенні йому земельної частки (паю) 
в натурі, яка належала йому в порядку спадкування після смерті матері 
(2, 05 умовних кадастрових гектарів) з урахуванням земельної частки (паю) 0, 32 умовних кадастрових гектарів, якої, на думку позивача, ОСОБА_2 було безпідставно позбавлено й частини земельної частки (паю) 
0, 3665 умовних кадастрових гектарів, якої йому не було виділено в натурі, було порушено його право на земельну частку (пай) на яку він мав право 
в порядку спадкування після смерті матері розміром 0, 32 + 0, 3665 = 
0, 6865 умовних кадастрових гектарів.
Ураховуючи викладене та уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 
0,6865 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки 
в натурі, розташованої на території с. Гординя Самбірського району 
в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасувати розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації Львівської області 
від 22 травня 2009 року № 278 «Про затвердження проекту розподілу передачі земельних ділянок у власність в розмірі земельних часток (паїв) 
на території Гординянської сільської ради».
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області 
від 07 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки позивачем 
не надано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів, які 
б безспірно свідчили про те, що на час смерті його мати ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала право на земельну частку (пай) розміром 0,6865 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі розташованої на території с. Гординя Самбірського району Львівської області.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Львівського апеляційного суду від 23 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 
2019 року залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормою права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання за ним права на земельну частку (пай) розміром 0,6865 га умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території с. Гординя Самбірського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасування розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації 
від 22 травня 2009 року № 278 «Про затвердження проекту розподілу передачі земельних ділянок у власність в розмірі земельних часток (паїв) 
на території Гординянської сільської ради», оскільки позивачу було передано у власність земельну ділянку у розмірі земельних часток (паїв) 
на території Гординянської сільської ради Львівської області загальною площею 1,6835 га із урахуванням вилученої земельної ділянки розміром 
0,31 га та відведення землі під дороги. При цьому матеріали справи 
не містять належних та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про те, що на час смерті мати позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала право на земельну частку (пай) розміром 0,6865 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі розташованої на території с. Гординя Самбірського району Львівської області.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 923/466/17, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій й справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними, необґрунтованими й такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм чинного законодавства. 
ОСОБА_1 зазначає, що згідно із проектом роздержавлення 
і приватизації земель Гординянської спілки власників селянських господарств с. Гординя, розмір середньої земельної частки (паю) становить 2,73 умовних кадастрових гектарів. У користуванні його матері 
ОСОБА_2 у відповідності до додатку № 1 до розпорядження Самбірської районної державної адміністрації Львівської області 
від 21 серпня 1996 року № 511 «Про видачу сертифікатів на право 
на земельну частку (пай) особам, що мають право на середню земельну частку згідно статті 6 ЗК України по Гординянській сільській раді народних депутатів» обліковувалась земельна ділянка площею 0,68 га, що є невірним та таким, що порушує його конституційні права й стало підставою для ухвалення неправильних судових рішень, оскільки 0,68 га землі є за своїм цільовим призначенням присадибною земельною ділянкою. Судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях неправильно визначено правовий статус цієї земельної ділянки.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи № 452/1345/18-ц із Самбірського міськрайонного суду Львівської області.
У січні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У січні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області на касаційну скаргу 
у якому зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними 
та обґрунтованими.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 
(а. с. 8).
Згідно заповіту, посвідченого секретарем Гординянської сільської ради Самбірського району Львівської області від 23 лютого 1996 року 
ОСОБА_2 заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого 
б не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, ОСОБА_1 (а. с. 9).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом 
серії АЕВ № 129168, виданого 14 вересня 2001 року, спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається, зокрема із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Гординянської спілки власників селянських господарств розміром 2,05 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), 
що належало спадкодавцю на підставі сертифікату, виданого Самбірською районною державною адміністрацією 10 квітня 1997 року, серії ЛВ № 047404 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів № 403 (а. с. 10).
Після прийняття спадщини ОСОБА_1 , Самбірською районною адміністрацією Львівської області було видано сертифікат на право 
на земельну частку (пай) від 20 вересня 2001 року серії ЛВ № 047404, згідно якого право на земельну частку (пай) у розмірі 2,05  умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) передано ОСОБА_1 (а. с. 16).
Відповідно до розпорядження Самбірської районної державної адміністрації Львівської області від 21 серпня 1996 року № 511 по Гординянській сільській раді Львівської області затверджено середню земельну частку (пай) по Гординянській спілці власників селянських господарств в умовних кадастрових гектарах по 2,73 га кожна, без визначення частки в натурі 
(а. с. 22).
Згідно із рішенням Гординянської сільської ради Львівської області 
від 01 лютого 1994 року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку в розмірі 0,36 га, у тому числі біля будинку 0,19 га, запотік 0,17 га (а. с. 17).
Відповідно до додатку № 1 «Розрахунок розміру земельної частку (паю) 
в умовних кадастрових гектарах та її вартість по пайовиках в Гординянській спілці власників селянських господарств на території Гординянської сільської ради народних депутатів» до розпорядження Самбірської районної державної адміністрації Львівської області від 21 серпня 1996 року № 511 ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 0,68 га, що була 
у приватній власності і користуванні (а. с. 23, 24).
Ні розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації Львівської області від 21 серпня 1996 року № 511 «Про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) особам, що мають право на середню земельну частку згідно статті 6 ЗК України по Гординянській сільській раді народних депутатів», ні додаток № 1 у частині розрахунку розміру середньої земельної частки (паю) ОСОБА_2 , ні свідоцтво право на спадщину за заповітом від 14 вересня 2001 року, видане ОСОБА_1 державним нотаріусом Самбірської районної державної нотаріальної контори, ніким, 
у тому числі і спадкоємцем ОСОБА_1 не оспорювалися, 
не визнавалися недійсним у судовому порядку.
Факт належності присадибної ділянки 0,68 га ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і яку успадкував після смерті матері ОСОБА_1 , підтвердився в результаті перевірки Головним управлінням Національної поліції у Львівській області на підставі звернення ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій посадових осіб органів місцевого самоврядування Гординянської сільської ради Львівської області (а. с. 28).
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які 
б безспірно свідчили про те, що на час смерті його мати ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання мала право на земельну частку (пай) розміром 0,6865 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі розташованої на території с. Гординя Самбірського району Львівської області.
2.     Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи.
Згідно з положеннями пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно 
у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи 
у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, 
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним 
із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права.
Згідно статті 548 ЦК Української РСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець 
її прийняв.
Статтею 549 ЦК Української РСР встановлено, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до положень статей 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи 
не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, 
в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається 
як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази 
і надавши їм належну оцінку, встановивши відсутність належних 
та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про те, що на час смерті мати позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала право на земельну частку (пай) розміром 0,6865 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі розташованої на території с. Гординя Самбірського району Львівської області, а також ураховуючи те, що позивачу було передано у власність земельну ділянку у розмірі земельних часток (паїв) на території Гординянської сільської ради Львівської області загальною площею 1,6835 га із урахуванням вилученої земельної ділянки розміром 0,31 га та відведення землі під дороги, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.
Доводи касаційної скарги про неврахування судами першої та апеляційної інстанцій висновків щодо застосування норм матеріального 
й процесуального права у подібних правовідносинах, викладених 
у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року 
у справі № 923/466/17, на яку заявник посилався у касаційній скарзі, 
є необґрунтованими, а висновки судів попередніх інстанцій не суперечать зазначеним висновкам Верховного Суду.
Інші доводи касаційної скарги не спростовують законність 
та обґрунтованість судових рішень, а також містять посилання на факти, 
що були предметом дослідження й оцінки судами першої та апеляційної інстанцій.
З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами першої 
та апеляційної інстанцій норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржених судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 січня 
2020 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     С. Ф. Хопта
 
      О. В. Білоконь
 
      О. М. Осіян