Справа № 344/14752/21 
Провадження № 33/4808/169/22 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Бандури В.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  жителя  АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,- 
                                              Встановив : 
Судом першої інстанції встановлено, що 10.09.2021 року о 22 год 50 хв в м. Івано-Франківську по вул.Симоненка,  водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «БМВ 525», н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками  алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Бандура В.О. поза межами строків, встановлених законом на апеляційне оскарження постанови суду, 17.02.2022 року надіслав апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Разом із апеляційною скаргою апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки пропустив його з поважних причин. Вказує на те, що не мав можливості своєчасно оскаржити судове рішення, оскільки копію судового рішення отримав 08 лютого 2022 року. 
Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням  про поновлення строку на оскарження постанови суду, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Як вбачається з мотивувальної частини постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2022 року, розгляд провадження відбувався за участі  особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника  адвоката Бандури В.О. 
Вищевказані обставини свідчать про те, що захисник  адвокат Бандура В.О. знав про ухвалене судом рішення та мав можливість у відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП оскаржити його у встановлений законом строк.
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник  адвокат Бандура В.О.  вказує, що він не мав можливості своєчасно оскаржити судове рішення у зв`язку з тим, що отримав копію постанови суду тільки 08 лютого 2022 року. 
При цьому, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт не вказує, які причини не дозволили йому вчасно отримати копію судового рішення та у встановлений законом строк оскаржити постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . 
Зокрема, в матеріалах провадження є заява особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 24.011.2022 року про  видачу йому копії судового рішення. 
Разом з тим, матеріали провадження не містять даних про те, що з відповідною заявою про видачу копії судового рішення звертався захисник адвокат Бандура В.О. 
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.
Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.
Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).
Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).
Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що адвокат Кутик І.М. вживав заходи щодо  своєчасного оскарження судового рішення, а зазначена ним дата копії судового рішення (08.02.2022р.)  не свідчить про те, що вищевказана копія судового рішення не могла бути видана йому раніше, за умови відповідної заяви. 
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.
Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.
Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
В своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції апелянт адвокат Бандура В.О. не вказує які саме причини завадили йому своєчасно  у встановлені законом строки оскаржити постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2022 року.
Зі змісту доводів апелянта вбачається, що він вважає, що строк на апеляційне оскарження судового рішення повинен рахуватись з часу отримання судового рішення. Однак, таке тлумачення закону не відповідає вимогам ст. ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови.
Апеляційний суд неодноразово вказував, що строк на апеляційне оскарження судового рішення рахується з дня винесення постанови суду, а не з дня коли особа, яку притягнуто до відповідальності, отримала копію судового рішення.
За таких обставин, посилання на те, що копію судового рішення було отримано за межами строку на апеляційне оскарження не є достатньою правовою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набуло законної сили. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційний суд враховує, що право захисника на оскарження судового рішення має похідний характер та здійснюється в інтересах особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення. 
Разом з тим, захисник є окремим процесуальним учасником судового розгляду, який самостійно, відповідно до принципу диспозитивності,  здійснює свої повноваження. 
За таких обставин, питання про поновлення строку на оскарження судового рішення захисником безпосередньо пов`язано з наявністю в нього поважних причин, які не дозволили йому своєчасно у встановлений законом строк оскаржити судове рішення. 
Зокрема, зі змісту матеріалів справи вбачається, що захисник уклав відповідну правову угоду задовго до ухвалення судового рішення, був присутній під час судового розгляду та знав про ухвалене судом рішення, а тому мав можливість прийняти заходи щодо своєчасного його оскарження. 
Разом з тим, захисник не вказує які обставини не дозволили йому виконати свої обов`язки щодо надання відповідної правової допомоги особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про наявність судового рішення та оскаржити його у встановлений законом строк. 
Апеляційний суд неодноразово вказував, що строк на апеляційне оскарження судового рішення рахується з дня винесення постанови суду, а не з дня коли особа, яку притягнуто до відповідальності чи її захисник, отримали копію судового рішення.
За таких обставин, посилання на те, що копію судового рішення було отримано за межами строку на апеляційне оскарження не є достатньою правовою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набуло законної сили. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що адвокатом не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набуло законної сили, враховуючи причини, якими обґрунтовується поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що відсутні поважні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.
Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати та довести реальну наявність об`єктивних причин, які не дозволили захиснику адвокату Бандура В.О. своєчасно оскаржити постанову суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

                                                 п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику адвокату Бандура В.О. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Повернути апеляційну скаргу з додатками апелянту. 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                    О.П. Васильєв