УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/8082/21 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є. 
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., в залі суду в м. Житомирі за участю: секретаря Велидчук І.М., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Грабчука О.В., розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 11 жовтня 2021 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП, 
в с т а н о в и в :

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.
Згідно постанови суду, ОСОБА_1 21 червня 2021 р. о 18 год. 15 хв., в м. Житомирі, по вул. Лазурній, поблизу будинку, №7, керував автомобілем Mercedes номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, відчувався запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці, від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 11.10.2021 р. скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки її прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням права на справедливий суд.
Посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.
Вказує, що у нього були відсутні ознаки сп`яніння, що свідчить про відсутність підстав ініціювати поліцейському процедуру огляду на стан сп`яніння, що у свою чергу додатково тягне собою недійсність такої процедури.
Крім того він у термін 2 години з моменту зупинки поліцією, сам звернувся до медичного закладу і пройшов огляд на стан сп`яніння та відповідно до висновку № 249 від 21.06.2021 р. - тверезий, а тому у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.
Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про проведення судових засідань, в зв`язку з чим він був позбавлений можливості здійснювати свій захист в судовому процесі, що у свою чергу потягло неповне з`ясування судом обставин даної справи. Неналежне повідомлення про дату та час судового засідання є порушенням ст.6 (право на справедливий суд) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Разом з тим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 11.10.2021р. Зазначає, вказаний строк пропущено з поважної причини, оскільки про існування постанови він дізнався лише тоді, коли його захисник ознайомився з матеріалами справи. До цього про існування постанови не знав. Він та його захисник були відсутні під час розгляду справи в суді першої інстанції, у зв`язку з неповідомленням їх про це.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник Грабчук О.В. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, додатково пояснили, що не вбачають в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через не доведення наявності в нього таких ознак алкогольного сп`яніння на час вимоги поліцейськими проходження огляду.
Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали та докази, наявні в адміністративній справі, зміст постанови суду першої інстанції відповідно до вимог ст.294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм, та положень ст.ст.7, 245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.
Так з постанови суду слідує, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, відеозаписом з диску з місця зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 21.06.2021р.
Однак на думку апеляційного суду, зазначені докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, не підтверджують у повному обсязі наявність всіх елементів складу даного правопорушення, а саме об`єктивної його сторони, обставин його вчинення.
Так, згідно п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 згідно вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду інкримінується керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці.
Разом з тим, в письмових поясненнях свідків такі ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не містяться. Також не містяться такі ознаки і в рапорті працівника поліції, а лише вказано, «що в ході спілкування з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння відповідно до наказу МОЗ та МВС».
Крім того з долученого до протоколу відеозапису з бодікамери працівника поліції, вбачається, що працівники поліції пропонують водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, при цьому не зазначаючи будь -яких ознак алкогольного сп`яніння в останнього, які б давали їм право законної вимоги пропонувати водієві проходити такий огляд. Лише в подальшому при залученні двох свідків для засвідчення відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вказали їх. 
Разом з тим з вказаного відеозапису також вбачається, що водій спочатку відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але в подальшому погодився на такий огляд та наполягав на ньому, однак працівники поліції, пославшись на складання документів, такий огляд не провели.
При цьому апелянтом надано апеляційному суду копію висновку КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №249 від 21.06.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 - тверезий. Зазначений огляд хоча і проведений за відсутності працівників поліції, разом з тим, враховуючи наведені вище обставини може бути прийнятий апеляційним судом як належний доказ в сукупності з іншими обставинами.
Крім того на запит апеляційного суду медичним закладом надано копію протоколу №249 медичного огляду ОСОБА_1 , з якого вбачається, що поведінка обстежуваної особи спокійна, він орієнтується всебічно, рухова сфера не порушена, поза Ромберга стійка. Висновок лікаря нарколога - на час обстеження ОСОБА_1 тверезий.
У своїй сукупності ці обставини свідчать про недоведеність наявності у ОСОБА_1 на час його зупинки працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, а відтак і законності та обґрунтованості вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до наведених вище нормативних актів передумовою для вимоги працівників поліції до особи пройти огляд на стан будь-якого сп`яніння повинно бути встановлення ознак такого сп`яніння та доведення їх наявності доказами у відповідності до положень ч.2 ст.251 КУпАП, а не лише припущеннями працівників поліції щодо такого стану. І у разі наявності сумнівів відносно будь-яких обставин вчинення правопорушення, не підтверджених доказами, такі сумніви повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до відповідальності. 
Крім того, відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, однак доказів такого відсторонення ОСОБА_1 в матеріалах справи не вбачається.
З огляду на наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення особою, яка відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП повинна доводити винуватість особи, не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.ст.285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 11 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: