П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/24884/21	
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів   – Кравця О.О.,
                                 – Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Приватного підприємства «АКС» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року по справі за позовом Приватного підприємства «АКС» до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов   Приватного     підприємства «АКС» до Державної   податкової служби     України   про визнання протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних №47 від 21.05.2021 р., №48 від 21.05.2021р., №49 від 21.05.2021р., №50 від 21.05.2021р. в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, які було направлено Приватним підприємством «АКС», зобов`язання   Державну податкову службу України прийняти податкові накладні №47 від 21.05.2021 р, №48 від 21.05.2021 р, №49 від 21.05.2021 р, №50 від 21.05.2021 р, які було направлено Приватним підприємством «АКС», для реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою їх подання.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року зазначений адміністративний позов було залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків адміністративного позову шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі у   розмірі   9080, 00 грн. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року позовну   заяву Приватного     підприємства «АКС» до Державної   податкової     служби України   про   визнання     дій   протиправними   та   зобов`язання     вчинити   певні   дії  повернуто позивачеві у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви у встановлений судом строк.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, Приватне    підприємство «АКС»  звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що оскаржувана ухвала прийнята без з`ясування обставин, що мають значення для справи, тому просить скасувати ухвалу  Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року про та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що недоліки позовної заяви було усунено, на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем було направлено засобами поштового зв`язку ПАК «УКРПОШТА» рекомендований лист з доказами сплати судового збору, а саме платіжні доручення від 20.12.2021 року про сплату 2270.00 грн. та платіжне доручення від 29.12.2021 року про сплату 6810.00 грн. на загальну суму 9080.00 грн. 
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи рішення про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з приписів п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, відповідно до якого позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, оскільки на момент постановлення оскаржуваної ухвали у суду були відсутні відомості про усунення позивачем недоліків позовної заяви.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Частинами 1, 4 ст. 9 КАС України визначено, що  розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок про можливість повернення адміністративного позову, у випадку не усунення її недоліків протягом строку, встановленого судом в ухвалі про залишення скарги без руху лише за умови обов`язкового встановлення факту отримання такої ухвали позивачем. Тобто, при застосування зазначених наслідків, суду слід обов`язково встановити факт отримання позивачем такої ухвали.
Так, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що позивач   отримав ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху 17.12.2021 р. за   вказаною позивачем   у   позові   адресою   електронної пошти.
Водночас, при поданні адміністративного позову, позивач не заявляв про необхідність спрямування на його електрону адресу копій прийнятих судових рішень.
Окрім того, відповідно до підпунктів 15.1 та 15.15 пункту 15 частини першої розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі. Суд вручає судові рішення в паперовій формі.
Колегія суддів зауважує, що питання належності вручення процесуальних документів учасникам справи було предметом неодноразового аналізу Верховним Судом. Так, зокрема у постановах від 01 липня 2021 року у справах № 522/3546/20, №802/118/17-а, від 17 червня 2021 року у справі № 420/2097/20, від 09 квітня 2021 року у справі № 500/90/19, від 31 березня 2021 року у справі № 240/13092/20, від 28 січня 2021 року у справі № 260/1888/20, від 31 жовтня 2019 року у справі № 760/22516/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 826/10044/18, Суд зазначив про необхідність застосування саме положень підпункту 15.15 пункту 15 частини першої розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України та вручення судових рішень судами в паперовій формі.
Колегія суддів також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовану в рішенні від 08 листопада 2018 року у справі «Созонов та інші проти України», у якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що направлення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху шляхом надсилання її на електронну адресу позивача, яка не є офіційною електронною адресою у розумінні частини третьої статті 251 КАС України, не може свідчити про обізнаність позивача щодо її існування та, як наслідок, наявності у нього можливості виконати таку ухвалу суду шляхом усунення недоліків скарги, визначених у цій ухвалі у встановлений судом строк.
При цьому, колегія суддів враховує, що 29.12.2021 року позивачем на адресу суду було направлено платіжні доручення від 20.12.2021 року про сплату 2270.00 грн. та платіжне доручення від 29.12.2021 року про сплату 6810.00 грн., водночас внаслідок неналежної роботи ПАТ «Укрпрошта», зазначені документи до матеріалів справи не надходили.
У рішенні ЄСПЛ по справі «Беллет проти Франції» зазначено, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Згідно вимог ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. 
Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви, а тому у відповідності до положень ст. 320 КАС України наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 312, 315, 316, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «АКС» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року – задовольнити. 
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року по справі за позовом Приватного підприємства «АКС» до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – скасувати.
Справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «АКС» до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                               М.П. Коваль

Суддя:                                                                                     О.О. Кравець

        Суддя:                                                                                     Л.Є. Зуєва