УХВАЛА

31 січня 2022 року 
м. Київ
справа № 160/7204/19
провадження № К/990/1338/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Данилевич Н. А., Кашпур О. В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :
29 листопада 2021 року зазначену касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку.
10 січня 2022 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі судових рішень убачається таке.
ОСОБА_1 звертався до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг, у якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, яка виявилася у порушенні механізму, порядку, шаблону розгляду заяви від 13 березня 2019 року №351 згідно порядку статей 18,19 Закону України «Про звернення громадян», частин першої, другої, восьмої статті 11 Закону України «Про державну службу», в незабезпеченні права голосу на виборах наданого статтею 70,71 Конституції України;
захистити інтереси позивача, пов`язані з виборчим процесом і забезпечити правовий режим гарантій вільного волевиявлення на виборах, зазначивши окремим пунктом рішення закон чи інший нормативно-правовий акт, які забороняють Управлінню праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради підтвердити, визначити місце тимчасового мешкання позивача, проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за якою позивач надає соціальні послуги особі з інвалідністю згідно статті 249 КАС України;
визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, яка виявилася у не прийнятті після розгляду заяви від 13 березня 2019 року вх. №351 нормативно-правового акту на підставі статей 3, 8, 19, 33, 46, 71 Конституції України, статей 7, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян»;
захистити права позивача на інформацію, зазначивши окремим пунктом рішення, що без винесення за результатами розгляду звернення нормативно-правового акту Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, заява від 13 березня 2019 року вважається належно не розглянутою;
захистити, вказавши спосіб виконання судового рішення, права позивача на соціальний захист шляхом встановлення наявності компетенції (повноважень) Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради оформити допомогу і забезпечити для позивача рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 01 серпня 2019 року позовну заяву залишив без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання до суду документа про сплату судового збору у розмірі 768,40 гривень за позовні вимоги немайнового характеру.
Крім того, Дніпропетровським окружним адміністративним судом 01 серпня 2019 року постановлено ухвалу про відмову в задоволенні фактично заявленого клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху останню повернуто позивачеві.
Указана ухвала оскаржувалася ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання документу, з якого можливо буде визначити сукупний розмір доходу позивача за попередній рік (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за 2018 рік) або документ про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у зв`язку із неусуненням позивачем недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, а подану ним апеляційну скаргу повернуто.
З аналогічних підстав апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року також повернуто заявнику ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 30 жовтня 2020 року позовну заяву залишив без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків шляхом:
надання суду оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору або клопотання про звільнення (відстрочення, розстрочення) сплати судового збору з відповідними доказами на підтвердження скрутного матеріального становища;
надання суду на підтвердження своєї адміністративної процесуальної дієздатності копії паспорту громадянина України;
надання суду позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог статей 160, 161 КАС України, а саме: виклавши зміст позовних вимог і виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначивши докази, що підтверджують вказані обставини та перелік документів, інших доказів, що додаються до заяви; зазначивши докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначивши відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року у зв`язку із неусуненням позивачем недоліків апеляційної скарги позовну заяву йому повернуто.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання належних доказів на підтвердження скрутного матеріального стану, якими можуть бути: довідка податкового органу з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, також інші докази на підтвердження скрутного матеріального стану станом на момент подання апеляційної скарги, або ж документу про сплату судового збору у розмірі та порядку, передбаченому чинним законодавством.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у зв`язку із неусуненням позивачем недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, а подану ним апеляційну скаргу повернуто.
Не погоджуючись з указаною ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в касаційному порядку.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем на підтвердження доводів заяви про звільнення від сплати судового збору надано довідку №2543 від 16 березня 2021 року Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Крив щодо компенсаційних виплат працездатній особі, що не працює і здійснює догляд за інвалідом першої групи, та дійшов висновку, що подана позивачем довідка є недостатньою для визначення його річного доходу, а також не є достатнім доказом на підтвердження майнового стану, за якого неможливо сплатити судовий збір, оскільки на підтвердження скрутного майнового стану суду не надано відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків.
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» установлено умови відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.
Частиною першої статті 8 указаного Закону передбачено перелік умов, за яких враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Крім того, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
Отож звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду. Суд, вирішуючи це питання, ураховує майновий стан сторони, який є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. 
З огляду на ненадання ОСОБА_1 належних доказів у підтвердження обставин, зазначених скаржником у заяві про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для звільнення його від сплати судового збору.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої цієї ж статті у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Мотиви, наведені в оскаржуваному судовому рішенні та обставини, на які посилається заявник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі. 
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 160/7204/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    Н. А. Данилевич

                                                                                                    О. В. Кашпур