Справа № 2-237/2009 
Провадження № 22-ц/810/913/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2022 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кострицького В.В.,
суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П. 
секретар судового засідання Сінько А.І.
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 
представник позивача – ОСОБА_2 ,
третя особа – Старобільський районний відділ виконавчої служби Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Харків),
розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2021 року, постановленої Старобільським районним судом у складі: судді О.О. Пелиха, в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за заявою ОСОБА_1  про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання,-
встановив:
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
В обґрунтування заяви посилався на те, що двічі перебував у зареєстрованих шлюбах з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Від шлюбу має двох доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. На утримання доньок він сплачує аліменти. Виконавче провадження стосовно ОСОБА_5 вже закрито, проте він продовжує сплачувати аліменти на її навчання. Аліменти на утримання ОСОБА_6 продовжує сплачувати до теперішнього часу. Судовим рішенням у 2009 році було зменшено розмір аліментів на утримання дітей з 1/4 до 1/6 частини, рішення суду набрало законної сили та було звернуто до виконання. Восени 2010 року ним особисто виконавчий лист було пред`явлено до виконання. У подальшому ОСОБА_4 відмовлялася на певний час від аліментів. В липні 2021 року він звернувся до виконавчої служби щодо надання інформації про наявність виконавчого листа у справі №2-237/09 від 17.09.2009 та отримав відповідь про те, що в матеріалах виконавчого провадження виконавчий лист відсутній. При цьому зазначив, оскільки виконавчий лист на виконанні не перебуває, рішення суду відповідно не виконане, вважав, що строк пред`явлення його до виконання пропущений з поважних причин.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2021 року заяву  ОСОБА_7  задоволено частково. Видано дублікат виконавчого листа у справі №2-237/2009 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей щодо зменшення розміру аліментів, стягуваних з  ОСОБА_1 , на користь  ОСОБА_8  на утримання доньки  ОСОБА_9 , за заочним рішенням Старобільського районного суду Луганській області від 26 листопада 2008 року, з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) що місяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 9 лютого 2009 року та до дня досягнення дитиною повноліття. У поновленні пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.
Мотивуючи таку ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що посилання заявника, на те, що виконавчий лист на виконанні не перебуває, рішення суду відповідно не виконане, що вплинуло на втрату оригіналів виконавчих документів та пропущення процесуальних строків, не заслуговують на увагу, оскільки вказане не може бути прийнято судом, як поважна причина, та не ґрунтується на доказах, поданих суду. Крім того, як було встановлено з показів стягувача у теперішній час рішення суду виконане. Суд звертає увагу, що стягувачем на підставі виданого виконавчого листа щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №17780527. Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування. Заявником не наведено причин, які є поважними та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів. Суд першої інстанції вважав, що він не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.
Доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2021 року в частині поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа та поновити строк пред`явлення виконавчого документу з дня його набуття чинності з 05 червня 2009 року. Зобов`язати виконавчу службу прийняти та перерахувати суми по сплаті аліментів з 1/4 на 1/6 частини усіх видів заробітку починаючи з 01.01.2015 року. Перерахувати та зобов`язати виконавчу службу зробити перерахунок сум по сплаті аліментів з 01.03.2017 по 15.02.2019 року, як офіційно працевлаштованого з урахуванням всіх видів налогів.
Апеляційна скарга мотивована тим, що в кінці 2019 року, заявник звернувся до виконавчої служби для уточнення суми аліментів і отримав розрахунок по сплаті аліментів на 1/6частину і апелянтву виставили заборгованість у сумі 4034,20 з 2015р. по грудень 2019рік. Після цього заявник з чеками які третя особа не врахувала звернувся для уточнення як виникла заборгованість. Через тиждень, виконавча служба вже видає заявнику інший розрахунок і вже на 1/4 частину і заборгованість становила 28469.41 грн. Виконавча служба відповіла, що в справі не має постанови суду та заяви заявника, щодо зменшення суми аліментів з 1/4 на 1/6. Начебто я вчасно не пред`явив рішення суду до виконання. Після цього 26.05.2020 року заявник писав заяву для ознайомлення з справою, вона була не в належному вигляді. Чеки не були скріплені, все було в жахливому вигляді і неналежному стані, як належить законом форматі. За цілесність документів, у такому вигляді, там не могло бути і мови. Заявника 24.03.2017 році, головний державний виконавець О.В. Стогнієва викликала як боржника у зв`язку надходження виконавчого документу про стягнення з мене аліментів на 1/6 частину. Про що свідчить копія виклику до виконавчої служби. Ніякої заборгованості і претензій до мене від виконавчої служби не виникало. Коли заявник працював офіційно ФОП " ОСОБА_10  з 01.03.2017 по 15.02.2019 року", виконавча служба , була проінформована, що заявник офіційно працевлаштований, але третя особа стягувала кошти тільки на старшу доньку ОСОБА_11 . На ОСОБА_12 заявник сплачував особисто. Також виконавча служба не врахувала той факт, що на період з 01.03.2017 по 15.02.2019 року заявник працював офіційно, і сума аліментів не була перерахована з урахуванням податків як для працюючого. Наступний розрахунок заявнику надали вже на 35296,16 грн заборгованості по аліментам. В травні 2021року мені надають ще один розрахунок вже на 41917.66 грн боргу. В кожному розрахунку, які заявнику було надано, не було враховано велику кількість чеків про оплату аліментів . Третя особа пояснювала це тим, що чеки не зрозумілі для них, і сидіти звірятися і перераховувати у них не має часу, бо дуже багато роботи. Майже рік спеціаласт ОСОБА_13  не міг внести та прийняти чеки. Після прийняття чеків сума заборгованості зменшилась до 34123.91грн.  ОСОБА_4  пред`явила роздруківку з банку про отримання аліментів, але не вказала ці суми (7 793.75 грн), невідомо з яких причин. Всі суми про оплату аліментів заявник підтверджує чеками. В січні 2020 року адвокатом, до якого заявник звернувся для консультації по цій ситуації, виявилось, що виконавче впровадження було завершено в 2010 році. На адвокатський запит про завершення виконавчого провадження до виконавчої служби, третя особа відповіла, що це якась помилка, колишніх працівників виконавчої служби. Також на адвокатський запит до виконавчої служби, що до записів у журналах прийому документів , надали відповідь, що строк зберігання журналів складає 5 років і вони не можуть надати відповідь на адвокатський запит, так як вони були знищені за строком давності. Працівники виконавчої служби відносяться безвідповідально до своїх службових обов`язків. Я весь час приносив чеки по сплаті аліментів і жодного разу не виникало ніяких зауважень по заборгованості від начальника виконавчої служби Олени Стогнієвій ,з якою був конфлікт та відбувався суд по справі моєї першої дружини і жодного разу мою справу не перевіряли, не ознайомлювались з змістом та наявністю документів, чеків та наявності заборгованості. Коли я звертався особисто, ніяких запитань про заборгованість не виникало. Але, як тепер виявилось, що за їх халатного відношення до своїх прямих обов`язків, в мене виникли матеріальні проблеми . Всю суму заборгованості яку мені нарахувала виконавча служба ( 34123.91грн) я виплатив .3 цим боргом я не згодний. Цю суму я був змушений виплатити, так як мені було потрібно виїжджати з території України на роботу. У зв`язку з цим, я був змушений взяти ці кошти в борг. Що спричинило великі матеріальні труднощі.Заявник звернувся до Старобільського районного суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу та видачу дубліката виконавчого документа. 11 жовтня 2021 року Старобільським Районним судом Луганської області було розглянуто зазначену заяву про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу, суд задовольнив частково. На засіданні суддею було сказано, що з всіх пред`явлених заявником доказів, виходить те, що дійсно виконавчий документ був втрачений, не з вини відповідача. Але наголосив на те, що виставлений борг був сплачений заявником добровільно, і заявник погодився з цим, бо сплатив його. Але заявник з цим боргом не згодний. Заявник зазначає, що його змусили сплатити, виконавча служба зробила заявнику заборону на виїзд з території України, заборону на користування автомобілем. Хоча на всіх доступних електронних сайтах заявник в списках боржників, не знаходився. В додатку ДІЯ у заявника є тільки одне виконавче впровадження по старшій доньці. Друге виконавче провадження відсутнє. Також в заявника виникли матеріальні проблеми через те, що працівниками виконавчої служби були допущені помилки при оформленні заборони на виїзд та заборони на керування автомобілем в електронному вигляді. Завник цілий тиждень знаходився на прикордонно-пропускному пункті, через що заявник поніс матеріальні втрати і не можу зараз повернутися до України, бо був змушений брати кошти в борг для погашення заборгованості. У поновленні пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено. Суд посилався на те, що заявником не було надано належних доказів. З чим заявник не погоджується. Особисто заявником в 2010 році виконавчий лист та заява про прийняття виконавчого листа була пред`явлена виконавчий службі до виконання. Починаючи з цього періоду заявник сплачував аліменти на двох дітей у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Всі чеки про оплату приймалися і ніяких претензій не виникало ні у стягувача, ні у виконавчої служби.
Доводи інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходило, що не заважає розгляду цивільної справи відповідно до положень ст.360 ЦПК України.
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ апелянта та його представника дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч.3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно ст. 263 ЦПК України  судове рішення  повинно ґрунтуватися на засадах  верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно рішення Старобільського районного суду Луганської області від 25 травня 2009 року позов  ОСОБА_1  до ОСОБА_8 , ОСОБА_3  про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей було задоволено. Зменшено розмір аліментів, стягуваних з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 , на утримання доньки ОСОБА_15 , за постановою Старобільського районного суду Луганській області від 21 вересня 1999року,з 1/4частини до1/6 частини усіх видів заробітку(доходу) що місяця, але неменше 30%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 9лютого 2009року та до дня досягнення дитиною повноліття. Зменшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_8 на утримання доньки  ОСОБА_9 , за заочним рішенням Старобільського районного суду Луганській області від 26 листопада 2008 року,з1/4 частини до1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 9 лютого 2009 року та до дня досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду набрало законної сили, звернуто до виконання та видано виконавчі листи.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.
Діючим законодавством визначено, що дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акту. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» визначено, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.
Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.
Положеннями ч.1ст.431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виходячи з системного аналізу вказаних вище цивільних процесуальних норм, суд дійшла висновку про те, що дублікат виконавчого листа може бути виданий судом лише у разі втрати отриманого раніше оригіналу виконавчого листа. Будь-які інші підстави для видачі судом дублікату виконавчого листа, законодавець не передбачив.
Суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст.12, ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
За інформацією начальника Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на виконанні перебуває виконавче провадження №17780527 щодо виконання в/л у справі №2-237/09, проте в матеріалах провадження відсутній виконавчий лист, а тому заява в цій частині підлягає задоволенню.
Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.
Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.
Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист у справі №2-237/09 був вчасно пред`явлений для виконання, тому відсутні поважні причини для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,   На час видачі Старорбільським районним судом Луганської області виконавчого листа, строк пред`явлення його до виконання складав 3 роки. Виконавчий листи було видано стягувачу 10.11.2009 року, він був пред "явлений до виконання, при цьому, доказів про поважні причини пропуску строку звернення до суду із вказаною заявою не надано.
Суд вважає, що посилання заявника, на те що виконавчий лист на виконанні не перебуває, рішення суду відповідно не виконане, що вплинуло на втрату оригіналів виконавчих документів та пропущення процесуальних строків, не заслуговують на увагу, оскільки вказане не може бути прийнято судом, як поважна причина, та не ґрунтується на доказах, поданих суду. Крім того, як було встановлено з показів стягувача у теперішній час рішення суду виконане.
Суд звертає увагу, що стягувачем на підставі виданого виконавчого листа щодо стягнення з боржника відкрито виконавче провадження №17780527.
Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.
Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.
В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).
Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.
Заявником не наведено причин, які є поважними та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів.
Судова колегія погоджується з судом першої інстанції та вважає, що суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.
Враховуючи викладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки заявником не надано суду належних доказів.
Докази які подані разом з апеляційною скаргою, а саме: розрахунок ВП 17780527 (а.с.66-70,73-83), виклик до Старобільського районного ВДВС ГТУЮ у Луганській області (а.с.71), копію довідку про доходи від 22.01.2018р.(а.с.72), відповіді на запити (а.с.86-87) суд апеляційної інстанції не може прийняти через те, що буде порушено положення ч.3 ст. 367 ЦПК України, так як зазначені докази не подавались заявником разом із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу та видачу дубліката виконавчого документу(а.с. 30-33) і не розглядались судом першої інстанції, доказів щодо не надання суду першої інстанції з поважних причин зазначених вище документів скаржником суду апеляційної інстанції не надано та не належним чином не обґрунтовано.
Вимоги апелянта , щодо зобовязань виконавчої служби (а.с.59) не були предметом судового розгляду (а.с.32) а тому судовою колегією не переглядаються.
Доводи апеляційної скарги складені виходячи з припущень скаржника, належним чином та належними доказами не обґрунтовуються, що на час розгляду даної апеляційної скарги не дають законних підстав судовій колегії задовольнити вимоги апеляційної скарги та скасувати ухвалу суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, але ж не погоджується з доводами апеляційної скарги, які вважає необґрунтованими та приходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, та визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. І відповідно до вимог ст.375 ЦПК України оскаржуване рішення необхідно залишити без змін .
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. 375, 384 ЦПК України,  Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
       Дата складення повного тексту постанови – 14 січня 2022 року. 

Головуючий В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова
                                                                       
                                                                        Ю.П. Лозко