ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2929/22 Справа № 186/1434/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кривошея С. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

                головуючого - судді Демченко Е.Л.
                суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О. 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року у справі за позовом кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и л а:
       У жовтні 2020 року кредитна спілка «Союз-Дніпро» (далі - КС "Союз-Дніпро) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 14 серпня 2018 року між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №1554/18, відповідно до якого КС «Союз-Дніпро» надала ОСОБА_2 кредитні кошти в розмірі 45 000 грн. строком на 24 місяці, на строк до 13 серпня 2020 року. 
       Зазначали, що відповідно до умов кредитного договору, ОСОБА_2 зобов`язався погашати заборгованість за кредитним договором щомісячно у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. 
       Вказували, що з метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №1554/18, між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 було укладено договір поруки №1554/18 від 14 серпня 2018 року, відповідно до якого останні прийняли на себе зобов`язання відповідати у повному обсязі по зобов`язанням ОСОБА_2 . 
       Посилаючись на те, що КС «Союз-Дніпро» свої зобов`язання по наданню кредиту виконала в повному обсязі, в той же час  ОСОБА_2  покладені на нього зобов`язання порушив, здійснював погашення заборгованості несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував заборгованість по кредиту, чим порушив запланований графік повернення кредиту, за кредитним договором №1554/18 від 14 серпня 2018 року утворилася заборгованість, яку вони, з урахуванням заяви від 21 січня 2021 року про зменшення позовних вимог, просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на свою користь, а саме залишок по кредиту в розмірі 42 019,78 грн. та відсотки за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів в розмірі 55 886,31 грн., а всього 97 906,09 грн.
       Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року позов задоволено. 
       В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення суд першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано висновок судової економічної експертизи, в якій встановлена неможливість визначити загальну заборгованість за кредитом. З наданого позивачем розрахунку не зрозуміло період нарахування пені, штрафних санкцій та процентів. Судом самостійно розрахунок заборгованості проведений не був. Вказує, що умова договору, якою встановлюється право банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки, який встановлений пунктом 4.2 кредитного договору, в односторонньому порядку є нікчемною, а тому відсотки за нею не можуть бути нараховані та стягуватися в судовому порядку. Зазначає, що експертом встановлено порушення законодавчих актів України при складанні розрахунку заборгованості позичальника по кредитному договору в частині погашення основної суми боргу, сплати процентів та відсотків за невиконання зобов`язань за кредитним договором, що передбачає проведення ревізійних дій, тобто кредитним договором визначено зміну ставки передбаченої пунктом 4.2 договору при порушенні позичальником строків сплати кредиту та не передбачено коригування попередньо нарахованих до сплати та сплачених процентів. Крім того, зазначає, що метою отримання кредиту позичальник визначив на розвиток бізнесу, що суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Досудові вимоги позивача не отримувала, докази їх фактичного отримання в матеріалах справи відсутні. Висновком експерта додатково встановлено, що в наданому на дослідження розрахунку заборгованості проценти на підставі пункту 4.5 кредитного договору за серпень 2019 року не нараховано. Таким чином, наданими матеріалами не підтверджено суму, яку він просить стягнути з відповідачів, судом додатково не витребувано доказів та деталізацію розрахунків, самостійно не перевірено та не перераховано.
       Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу  ОСОБА_1  позивач по справі не скористався.  
       Відповідачі правом на надання відзиву також не скористалися.
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі 97 906,09 грн., та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, а саме, що 14 лютого 2012 року ОСОБА_2 до КС «Союз-Дніпро» було подано заяву-анкету про вступ у члени вказаної кредитної спілки із зобов`язанням сплатити вступний внесок в розмірі та обов`язковий пайовий внесок в розмірі по 20 грн. (а.с.111).
       Протоколом зборів спостережної ради КС «Союз-Дніпро» №35В від 15 лютого 2012 року, ОСОБА_2 було прийнято до членів кредитної спілки «Союз-Дніпро» (а.с.112).
       Відповідно до прибуткового касового ордеру №384 від 15 лютого 2012 року ОСОБА_2 було сплачено 40 грн., з яких вступний внесок в розмірі 20 грн. та обов`язковий пайовий внесок в розмірі 20 грн. (а.с.113).
       14 серпня 2018 року між КС «Союз-Дніпро», як кредитором, та ОСОБА_2 , як позичальником, був укладений кредитний договір №1554/18 про надання останньому кредитних коштів в розмірі 45 000 грн. готівкою через касу кредитодавця строком на 24 місяці, починаючи з 14 серпня 2018 року по 13 серпня 2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом, нарахованих згідно розділу 4 договору (розділ 1 кредитного договору).
       Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюється за строк користування кредитом. Проценти нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту позивальнику, до дня повного погашення заборгованості за кредитним договором. 
       Відповідно до п.4.2 кредитного договору, порядок обчислення процентів за користування кредитом: щомісяця на залишок заборгованості за кредитом з розрахунку 5,07%. Тип процентної ставки фіксований.
       Згідно п.4.3 загальна вартість кредиту складає 78 790,52 грн. До загальної вартості кредиту включені: загальний розмір кредиту за кредитним договором та проценти за користування кредитом впродовж погодженого строку (за графіком платежів). До загальних витрат за кредитом не включаються платежі, що підлягають сплаті позичальником разі невиконання його обов`язків, передбачених цим договором, та платежі з оплати товарів (робіт, послуг).
       Реальна річна процентна ставка за договором становить 37,52%.
       Пунктом 4.5 кредитного договору визначено, що у випадку порушення позичальником строків сплати кредиту, вказаних в п. 4.3 договору, більше ніж на 15 календарних днів, з 16 дня кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із рахунку 0,5% на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення.
       Пунктом 4.7 договору встановлено, що у разі виникнення заборгованості за цим договором сторони погоджують таку послідовність її погашення: 
       1) у першу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості по процентам за користування кредитом;
       2) другу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості за кредитом;
       3) у третю чергу здійснюються поточні платежі згідно пункту 4.3.
       Сторони дійшли згоди, що розмір процентів за користування кредитом, який визначений в пунктів 4.5 цього договору не є штрафними санкціями (пенею, неустойкою тощо) і не підлягає зменшенню в порядку статті 551 ЦК України (пункт 4.8 договору).
       Пунктом 6.1 договору встановлено, що для забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитодавцем за цим договором укладають договір поруки. 
       14 серпня 2018 року між КС "Союз-Дніпро", як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в якості поручителів, та третьою стороною - ОСОБА_2 , було укладено договір поруки №1554/18, відповідно до предмету якого сторони договору встановили, що поручитель добровільно бере на себе обов`язки перед кредитодавцем відповідати по зобов`язанням позичальника, котрі виникають з умов кредитного договору №1554/18 від 14 серпня 2018 року в повному обсязі цих зобов`язань: на суму основного боргу та інших зобов`язань позичальника. 
       Відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договору з будь-якої причини, в тому числі смерті (пункт 2.1 договору). 
       Поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по обов`язкам позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, сплату процентів за його використання, за сплату додаткових процентів, а також відшкодування збитків, завданих кредитодавцю невиконанням чи неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору (пункт 2.2). 
       Строк дії договору встановлено з 14 серпня 2018 року по 13 серпня 2030 року (пункт 4.1 договору).
       Згідно видаткового касового ордеру вбачається, що 14 серпня 2018 року ОСОБА_2 , на підставі кредитного договору №1554/18 від 14 серпня 2018 року, отримав грошові кошти на суму 45 000 грн (а.с.9).
       Відповідач ОСОБА_2 порушив умови договору, несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував заборгованість по кредиту, у зв`язку з чим згідно розрахунку позивача за кредитним договором, виникла заборгованість за залишком по кредиту в розмірі 42 019,78 грн.; заборгованість по нарахованих за користування кредитом процентах з урахуванням прострочення платежів в розмірі 55 886,31 грн., а всього в розмірі 97 906,09 грн. (а.с.55).
       Позивачем позичальнику ОСОБА_2 та поручителям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 направлялись вимоги про погашення поточної заборгованості за кредитом (а.с.10-15).
       Висновком судового експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України Губанова І.В., №3962/11456-11458 від 30 вересня 2021 року встановлено, що виходячи з проведених досліджень наданих документів, враховуючи порядок повернення кредиту та сплати процентів, визначений в графіку платежів, що наведений в кредитному договорі (сплати спочатку всієї суми нарахованих відсотків, а потім тіла кредиту), суми щомісячного платежу в розмірі 3 284 грн. та загальної суми нарахованих процентів, розрахованої виходячи з умов кредитного договору (сума кредиту, відсоткова ставка, строк кредитування), розрахований кредитною спілкою "Союз-Дніпро" у кредитному договорі №1554/18 від 14 серпня 2018 року графік платежів щодо розрахунку суми частини кредиту, що повертається та процентів за користування, що сплачуються, відповідає викладеним у вказаному договорі.
       Встановлено, що в обсязі наданих на дослідження документів, підтвердити наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника по кредитному договору в частині погашення основної суми боргу, сплати процентів та відсотків за невиконання зобов`язань за кредитним договором наданими на дослідження первинним документам бухгалтерського обліку, не надається за можливе з причин наведених в дослідницькій частині висновку. 
       В наданому на дослідження розрахунку заборгованості проценти на підставі пункту 4.5 кредитного договору за серпень 2019 року не нараховано. При цьому, в наданих на дослідження матеріалах справи відсутні документи передбачені кредитним договором на підставі яких таке нарахування не проводилося.
       В пункті 4.2 кредитного договору №1554/18 від 14 серпня 2018 року, укладеного між КС "Союз-Дніпро" та ОСОБА_2 , зазначено процентна ставка за кредитом (фіксована), порядок її обчислення, а також порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом з посилання на графік платежів, що відповідає вимогам статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" від 15 листопада 2016 року та статті 1056-1 ЦК України.
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог кредитної спілки, а також з встановленого висновком експерту відсутності порушень вимог Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про споживче кредитування» та Цивільного кодексу України в укладеному між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_2 кредитному договорі №1554/18 від 14 серпня 2021 року.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
       Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
       Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
       Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
       Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
       Відповідно до статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема, щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
       Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
       Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
       У статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
       Згідно зі статтею 554 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
       Таким чином, враховуючи, наявні в матеріалах справи докази фактичного отримання позичальником ОСОБА_2 на підставі кредитного договору №1554/18 від 14 серпня 2021 року грошових коштів кредитної спілки "Союз-Дніпро" в сумі 45 000 грн., зокрема видатковий касовий ордер від 14 серпня 2018 року, а також визнання відповідачем ОСОБА_1 факту отримання та використання ОСОБА_2 кредитних коштів спілки, підписання договору поруки №1554/18 від 14 серпня 2021 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову кредитної спілки "Союз-Дніпро".
       Колегія суддів зауважує, що під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 визнавала факт наявності заборгованості перед позивачем за вказаним кредитним договором, лише зауважувала про те, що кредитною спілкою не було враховано платежу на суму 13 000 грн., що впливає на розрахунок заборгованість, в той же час, позивач відповідний факт визнав та подав заяву про зменшення позовних вимог в якому відповідний платіж врахував, зменшивши суму позовних вимог.
       Щодо доводу апеляційної скарги про неможливість судового експерта під час проведення судової економічної експертизи на підставі наявних матеріалів встановити дійсний розмір заборгованості, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
       Відповідно до частини 1-3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
       Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
       Статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
       Оцінюючи надані сторонами докази, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 з наданим позивачем розрахунком заборгованості не погодилася, про що надала свій власний розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума боргу була значно меншою за суму яку позивач просив стягнути суд на свою користь, з метою усунення будь-яких розбіжностей за клопотанням відповідача було проведено судову економічну експерту, відповідно до висновку якої дійсно експерт не зміг перевірити правильність розрахунку заборгованості позивача. В той же час, колегія суддів зауважує, що надаючи відповідний висновок експертом, окрім іншого, зазначив, що встановлений позивачем у кредитному договорі №1554/18 від 14 серпня 2021 року графік платежів, наведений у договорі щодо розрахунку суми частини кредиту, що повертається та процентів за користування, що сплачуються, відповідає викладеним у вказаному договорі. Крім того, надано висновок, що в пункті 4.2 кредитного договору № 1554/18 від 14 серпня 2018 року, укладеного між КС "Союз-Дніпро" та ОСОБА_2 , зазначено процентна ставка за кредитом (фіксована), порядок її обчислення, а також порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом з посилання на графік платежів, що відповідає вимогам статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" від 15 листопада 2016 року та статті 1056-1 ЦК України.
       Колегія суддів зауважує, що неможливість експертом перевірити правильність розрахунку заборгованості позивача не є підставою для відмови у задоволенні позову та звільненні відповідачів від виконання покладених на них згідно договорів зобов`язань.
       В даному випадку колегія суддів, враховуючи умови кредитного договору №1554/18 від 14 серпня 2021 року, вищевказані висновки судового експерта, перевіряючи надані позивачем та відповідачем ОСОБА_1 розрахунки заборгованості, надає перевагу саме розрахунку позивача, оскільки наданий відповідачем розрахунок суперечить умовам договору, зокрема пункту 4.7 договору, яким зокрема встановлена послідовність погашення заборгованості, з якої вбачається, що в першу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості по процентам за користування. 
       Доводи апеляційної скарги, що згідно висновку експерта в наданому на дослідження розрахунку заборгованості проценти на підставі пункту 4.5 кредитного договору за серпень 2019 року не нараховано, жодним чином не погіршує становище відповідачів, не впливає на права та обсяг зобов`язань відповідачів перед позивачем, а тому не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
       Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.
       Керуючись ст.ст.367,374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

       Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року залишити без змін.
       
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів. 

       Повний текст постанови складено 16 березня 2022 року.

               Головуючий:                                                Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р.

                                 Макаров М.О.