ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/21376/21	Головуючий у 1-й інстанції Гуменний П.П. 	
Провадження № 33/817/30/22 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Шкільняка Б.М., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шкільняка Б.М., в інтересах особи, яку притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року,
        
в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
       Як визнав суд, 15 листопада 2021 року о 15 год. 08 хв. в м. Тернопіль по вул. Вагилевича, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Sharan», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager Alсotest 7510 OIML ARLM-0285, що чинне до 12 квітня 2022 року, та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився. 
       В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Шкільняк Б.М. вважає постанову суду необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою, однобічністю проведеного судового розгляду та неналежним аргументуванням прийнятого рішення, яке ухвалене на припущеннях.
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 . Є незаконним та безпідставним, оскільки працівниками поліції не було дотримано вимоги ст.35 Закону України "Про національну поліцію" щодо наявності підстав, за яких поліцейський може зупинити транспортний засіб.
Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчали про необхідність зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, а також підтвердження того, що його було відсторонено від керування транспортним засобом. 
Зазначає, що наявний у матеріалах справи рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Звертає увагу, що з відеозапису який долучений до матеріалів справи вбачається, що працівники поліції після того, як приїхали до стоячого в гаражі автомобіля, почали вимагати, щоб ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з тим, що він нібито вчинив ДТП.
       Зазначає про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у зв`язку з чим не було підстав залучати його до процедури огляду на стан сп`яніння.
Також вказує на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі.
Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
       
       Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Шкільняка Б.М., який підтримав подану апеляційну скаргу і просить її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
       Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався. 
В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції зазначив наступні докази: 
-протокол про вчинення адміністративного правопорушення ААБ № 306911 від 15 листопада 2021 року;
- відеозапис фіксації події адміністративного правопорушення;
- копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/2150, що чинне до 12 квітня 2022 року; 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «ТОМЦСНХ» ТОР від 15 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 ; 
- письмові пояснення ОСОБА_2 від 15 листопада 2021 року;
- копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №125821 від 15.112021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП; 
-рапорт інспектора взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Старченко І. від 15 листопада 2021 року.
       
       Проте, аналіз цих доказів судом апеляційної інстанції, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що місцевий суд не дотримався цих приписів закону, оскільки належним чином не дослідив докази вини особи. 
Так, виходячи зі змісту постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року, обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, місцевий суд зазначив, що відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen Sharan», державний номерний знак « НОМЕР_1 », роз`яснення прав працівниками поліції останньому, відмову від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння із застуванням технічного приладу газоаналізатора Alсotest Drager та роз`яснення права на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відмовився.
Разом з тим, наведені місцевим судом обставини не відповідають дійсності, оскільки відеозаписом з нагрудних камер поліцейських ВО-00043 та ВО-00046, оглянутих судом апеляційної інстанції, зафіксовано виключно процес розмови працівників поліції з ОСОБА_1 в приміщення належного йому гаражу. При цьому, факт керування ним транспортним засобом чи докази, які б підтверджували керування ОСОБА_1 автомобілем «Volkswagen Sharan», державний номерний знак « НОМЕР_1 », вказаними відеозаписами з нагрудних камер поліцейських не підтверджено.
Наявний у матеріалах провадження відеозапис з камери спостереження будинку не може бути визнаний належним та допустимим доказом з огляду на те, що вказаний відеозапис не містить дату та час зйомки і не дає можливості достовірно ідентифікувати ОСОБА_1 як особу, яка на території внутрішнього двору по вулиці Вагилевича, 7 в м. Тернополі керує транспортним засобом.
Рапорт працівника поліції та письмове пояснення свідка ОСОБА_2 не можуть вважатися належним доказом правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки як працівник поліції так і свідок у судовому засіданні безпосередньо судом не допитувалися, а тому їх свідчення не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення. 
Постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 125821 від 15 листопада 2021 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП, також не підтверджує факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , оскільки правопорушення, відповідальність за яке настає за порушення вказаної правової норми, не могло бути підставлю для зупинки транспортного засобу працівником поліції.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто виключно особу, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або коли така особа відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, обов`язковою умовою відповідальності за вказаною правовою нормою є факт керування особою, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, транспортним засобом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорт керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. 
З огляду на викладене, апеляційний суд констатує, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як одну з обов`язкових умов адміністративної відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП. 
       
       З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його Тернопільським міськрайонним судом притягнуто до адміністративної відповідальності.
За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
       Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

       Керуючись ст.294 КУпАП, - 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Шкільняка Б.М.- задовольнити.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя