ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18791/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 січня 2022 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Єгорової Н.М.,
суддів                              - Федотов І.В., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Науково-виробничого Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Приватне підприємство "Воронівка Агро", про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИЛА:
У серпні 2020 року Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, яка полягає у не знятті арешту, який було накладено на все нерухоме майно Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" (01023, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, буд. 11; код ЄДРПОУ 31306940; номер запису про обтяження: 6249420, 5429608, 3894392, 3893852, 3884547, 3881470, 3880575, 3880347, 3879413, 3879376, 3879331, 3879288, 3879111, 3879034, 3878909, 3878821, 3878192, 3852873, 749970, 3852873) на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області від 22 квітня 2014 року, від 12 грудня 2013 року у виконавчому провадженні № 37674119;
- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зняти арешт, який було накладено на все нерухоме майно Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" (01023, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, буд. 11; код ЄДРПОУ 31306940; номер запису про обтяження: 6249420, 5429608, 3894392, 3893852, 3884547, 3881470, 3880575, 3880347, 3879413, 3879376, 3879331, 3879288, 3879111, 3879034, 3878909, 3878821, 3878192, 3852873, 749970, 3852873) на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області від 22 квітня 2014 року, від 12 грудня 2013 року у виконавчому провадженні № 37674119.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року апеляційну скаргу задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер", накладеного у межах виконавчого провадження ВП №37674119;
- зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт, який було накладено на все нерухоме майно Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" (01023, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, буд. 11; код ЄДРПОУ 31306940; за номерами записів про обтяження: 3894392, 3893852, 3884547, 3881470, 3880575, 3880347, 3879413, 3879376, 3879331, 3879288, 3879111, 3879034, 3878909, 3878821, 3878192, 3852873, на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області від 12 грудня 2013 року у межах виконавчого провадження № 37674119;
- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено;
- стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" витрати, пов`язані із сплатою судового збору, в сумі 5255,00 грн. 
Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі № 640/18791/20 заяву Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково, стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (54056, м. Миколаїв, пр-т. Миру, 46/1, код ЄДРПОУ 43315529) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" (01023, м. Київ, вул. Л. Первомайського, 11, код ЄДРПОУ 31306940) судові витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. 
09 липня 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої представник просив стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про ухвалення додаткового рішення.
Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, що вирішення питання щодо розподілу судових витрат, може бути вирішено виключно судом, який переглядав такі рішення.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, та прийняти нову постанову якою заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року позовні вимоги Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" задоволено частково, а тому суд першої інстанції після перегляду рішення від 09 квітня 2021 року судом апеляційної інстанції мав би вирішити питання розподілу судових витрат та задовольнити заяву позивача.
Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки відповідно до положень ст.139 КАС України суд апеляційної інстанції у разі ухвалення нового рішення змінює розподіл судових витрат.
Також представник відповідача наголосив, що питання стягнення судових витрат на правничу допомогу вирішено додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1).
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3).
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6).
Як зазначено вище рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено, водночас постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2021 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" задоволено частково.
Отже з урахуванням приписів ч. 6 ст. 139 КАС України суд апеляційної інстанції мав вирішити питання розподілу судових витрат.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність вирішення питання щодо розподілу судових витрат судом який переглядав відповідне рішення.
Також колегія суддів звертає увагу, що додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі № 640/18791/20 стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за рахунок бюджетних асигнувань на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" судові витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач                                                                                Н.М. Єгорова 

Судді                                                                                                     І.В. Федотов

                                                                                                              Є.В. Чаку