ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2022 року	Львів	Справа № 140/7580/21 пров. № А/857/21370/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Довгої О.І., Запотічного І.І. 
при секретарі судового засідання:                     Герман О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі №140/7580/21 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя першої інстанції – Ковальчук В.Д., час ухвалення - у письмовому провадженні, місце ухвалення – м. Луцьк, дата складання повного тексту – 19.10.2021),-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними та скасування рішення.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення прийнятті всупереч Закону України «Про землеустрій», Порядку роботи Кваліфікаційної комісії, оскільки відсутній факт грубого порушення позивачем вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, у зв`язку з тим, що проекти землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» позивачем були розроблені у відповідності до чинного законодавства. Крім того, позивач вважає, що оскаржувані рішення є неправомірними та підлягають скасування, оскільки Держгеокадастром, Кваліфікаційною комісією цієї установи будь - якої перевірки дотримання позивачем вимог законодавства не проводилося, акти перевірки не складалися та не направлялися на розгляд Кваліфікаційної комісії.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04 березня 2021 року №141 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 30 січня 2013 №001690. Визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про внесення подання до Держгеокадастру в частині анулювання сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_1 від 30 січня 2013 №00169003, викладеного у протоколі засідання Кваліфікаційної комісії від 25 лютого 2021 №2. Зобов`язано Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру вчинити дії щодо поновлення в Державному реєстрі сертифікованих інженерів - землевпорядників інформацію про кваліфікаційний сертифікат від 30 січня 2013 №001690 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 . 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що вважає рішення суду таким що підлягає скасуванню у відповідності до положень пункту 2 частини першої статті 315, частин першої, другої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки воно є таким що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Суть доволів апелянта зводиться до того, що після заслуховування скарги Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 21.01.2021 № 21-15-0-11-476/2-21 щодо порушення сертифікованим інженером - землевпорядником ОСОБА_1 вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на засіданні (10 - «за», 2 - «проти», 3 - «утримався») Кваліфікаційною комісією було ухвалено рішення про звернення з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника. Таке рішення було ухвалено на тій підставі, що порушення викладені скарзі Кваліфікаційної комісії були визнані грубими. Зі змісту Порядку № 392 вбачається, що виключно Кваліфікаційна комісія наділена дискреційними повноваженнями та має право самостійно на власний розсуд, приймати одне із передбачених Порядком № 392 рішень, зокрема, і щодо того чи є порушення грубим.
Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою грубим залежить від оцінки таких критеріїв кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення».
Також зазначає, що протокол, в розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), є доказом по справі. Тобто питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до відповідальності за грубе порушення вимог у сфері землеустрою та на підставі якого виноситься наказ «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів».
Таким чином, оскаржений протокол встановлює лише виявлені порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов`язків, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.
З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Сторони в судове засідання  не прибули, хоча були повідомлені про дату судового засідання на офіційну електронну адресу. 
Позивач та його представник неодноразово подавали клопотання про перенесення судового засідання, однак в судове засідання не прибули.
Частинами другою та третьою статті 129 КАС України визначено, що учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки. 
Якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому  задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що кваліфікаційним сертифікатом від 30 січня 2013 року №001690, виданим на ім`я ОСОБА_1 , підтверджено відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та його спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель (крім грошової оцінки земельних ділянок), виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість гранатових, геоботанічних та інших обстежень земель при здійсненні землеустрою.
Головним управлінням Держгеокадастру у Одеській області 21.01.2021 направлено до Кваліфікаційної комісії лист, в якому зазначено, що при розгляді технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) AT «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» для обслуговування газоскладу, який розташований по АДРЕСА_1 , розробником якої був ФОП ОСОБА_1 , кваліфікаційний сертифікат інженера - землевпорядника № 001690 від 30.01.2013 року, Держгеокадастром у Одеській області виявлено ряд порушень, а саме: склад Технічної документації не відповідає вимогам частин 1,10 ст. 55 Закону України «Про землеустрій», пунктів 2.1, 2.3, 2.5 -2.7, абзацу 6 пункту 2.8, пунктів 3.9, 3.10 Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376 «Про затвердження інструкції про встановлення меж земельних ділянок в натурі та їх закріплення межовими знаками», зареєстрованого в МЮ України 16.06.2010 року за №391/17686; в матеріалах Технічної документації є розбіжності, яким саме приладом виконувалися роботи щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі AT «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз»; відповідно до пункту 2 статті 79-1 Земельного Кодексу України формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. В даній Технічній документації відсутні матеріали, які обґрунтовують формування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості).
За результатами розгляду вказаної інформації Кваліфікаційною комісією прийнято рішення, оформлене протоколом засідання від протокол від 25.02.2021 № 2, щодо направлення подання про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника від 30 січня 2013 року №001690, виданого ОСОБА_1 .
За результатами направленого подання від 03.03.2021 № 21/162 Держгеокадастром прийнято наказ від 04.03.2021 № 141 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів», в додатку «Перелік інженерів - землевпорядників, кваліфікаційні сертифікати яких анулюються на підставі подання Кваліфікаційної комісії від 03.03.2021 №21/162 до якого внесено інформацію про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника від 30 січня 2013 року №001690, виданого ОСОБА_1 .
Держгеокадастр листом від 05 березня 2021 року №31-28-0.233-2563/2-21 повідомив позивача, що відповідно до наказу від 04 березня 2021 №141 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» позивачу анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 30 січня 2013 року №001690.
Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що лист Головного управління Держгеокадастру у Одеській області від 21.01.2021 №21-15-011476/2-21 не може стверджувати про грубе порушення позивачем вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, а матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідачами під час встановлення факту грубого порушення позивачем вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою досліджувались, збирались та оцінювались додаткові докази, аналізувалась попередня робота позивача, проводилась перевірка кваліфікації та якості його професійної підготовки, як інженера-землевпорядника, проводилась оцінка характеру порушення, категорії виконавця, об`єктивних та суб`єктивних ознак здійснюваного порушення, що свідчить про відсутність достатніх підстав стверджувати про допущення ним саме грубого порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.
Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірним з огляду на наступне.
Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою та регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначено Законом України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон № 858-IV).
Відповідно до статті 26 Закону №858-IV розробниками документації із землеустрою є фізичні особи-підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами- землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.
Розробники документації із землеустрою зобов`язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою (ст. 28 Закону № 858-IV).
Державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом (ст. 60 Закону №858-IV).
Статтею 66 Закону №858-IV передбачено, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин: а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону; г) на підставі свідоцтва про смерть.  
Стаття 68 Закону №858-IV визначає відповідальність за порушення законодавства у сфері землеустрою. Так, особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом. Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання), зокрема, з такої підстави як грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.  
Основні засади роботи Кваліфікаційної комісії, процедуру видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста визначає Порядок роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера- землевпорядника та інженера-геодезиста, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28.07.2017 № 392, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.08.2017 за № 1044/30912 (далі - Порядок № 392).  
Пункт 19 Порядку № 392 визначає, що Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера- землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з такої підстави як грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.  
На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката Держгеокадастр приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.
Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.  
Пунктом 20 вказаного порядку передбачено, що Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється Держгеокадастром, зокрема, за поданням Кваліфікаційної комісії у разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 Закону України «Про землеустрій».  
Системний аналіз вказаних норм дає змогу дійти висновку, що законодавець наділив повноваженнями Держгеокадастр здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката на підставі відповідного подання кваліфікаційної комісії. Комісія, в свою чергу, формує таке подання за наслідками розгляду відповідних звернень заінтересованих осіб, а також актів Держгеокадастру, у яких зафіксовані порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.  
Фактично законодавець розмежував два окремі випадки внесення подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, а саме: за наслідком розгляду актів, складених за результатами здійснених заходів державного нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (стаття 61-1 Закону №858-IV); за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою (стаття 68 Закону №858-IV).
Відповідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо- геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.  
Підпунктом 25-6 пункту 4 вказаного Положення визначено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань вносить до відповідної кваліфікаційної (екзаменаційної) комісії подання про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника, інженера-геодезиста кваліфікаційного сертифіката (його анулювання), а оцінювачів - кваліфікаційного свідоцтва оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок.  
Відповідно пункту «а» частини другої статті 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою зобов`язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.  
При цьому, Закон України «Про землеустрій» не дає визначення грубого порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів.
Поняття «грубе порушення суб`єктом господарювання або ж інженером- землевпорядником вимог нормативно-правових актів», яке застосоване законодавцем у статті 68 Закону України «Про землеустрій», має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід досліджувати допущене порушення у сукупності з урахуванням усіх обставин та попередніх проступків. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.  
На засіданні Кваліфікаційної комісії, яке відбувалося 25.02.2021 були присутні 15 членів Кваліфікаційної комісії.
Апелянт вказує, що ФОП ОСОБА_1 була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування газоскладу, яка розташована по АДРЕСА_1 всупереч вимог статті 79-1 Земельного кодексу України (земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення). В технічній документації відсутні матеріали, які обґрунтовують формування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Після заслуховування скарги Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 21.01.2021 № 21-15-0-11-476/2-21 щодо порушення сертифікованим інженером - землевпорядником ОСОБА_1 вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на засіданні (10 - «за», 2 - «проти», 3 - «утримався») Кваліфікаційною комісією було ухвалено рішення про звернення з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.
Отже, вказане рішення було ухвалено на тій підставі, що порушення викладені скарзі Кваліфікаційної комісії були визнані грубими. 
Зі змісту Порядку № 392 вбачається, що виключно Кваліфікаційна комісія наділена дискреційними повноваженнями та має право самостійно на власний розсуд, приймати одне із передбачених Порядком № 392 рішень, зокрема, і щодо того чи є порушення грубим.
Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 у справі № 806/290/16 поняття «грубе порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів», яке застосоване законодавцем у статті 68 Закону України «Про землеустрій», має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід досліджувати допущене порушення у сукупності з урахуванням усіх обставин та попередніх проступків. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.
Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою грубим залежить від оцінки таких критеріїв кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення».
Щодо вимоги позивача визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України викладене у формі протоколу № 2 від 25.02.2021, щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифікати інженера-землевпорядника Позивача, то апеляційний суд також  погоджується із доводами апелянта та зазначає наступне.
Вказане рішення, викладене у формі протоколу Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками розгляду встановленого порушення вимог положень нормативно- правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, встановленого Законом України «Про землеустрій».
Сам по собі протокол, в розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), є доказом по справі та питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до відповідальності за грубе порушення вимог у сфері землеустрою та на підставі якого виноситься наказ «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів».
Таким чином, оскаржений протокол встановлює лише виявлені порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов`язків, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Оскаржуваний протокол є лише документом, в якому зафіксовані певні обставини, відтак сам по собі протокол не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, протокол не створює юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливає на права та обов`язки суб`єкта та не є обов`язковим для виконання, тобто не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, а виключно способом фіксування певних обставин.
Таким чином, протокол самостійним предметом оскарження бути не може, оскільки не підпадає під положення статті 19 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Перевіривши оскаржене позивачем рішення відповідача, а саме наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04 березня 2021 року №141 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 30 січня 2013 №001690, апеляційний суд вважає, що таке  відповідає  критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, а представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що рішення відповідача є протиправними, а натомість вказують на те, що таке прийняте відповідачем обґрунтовано,  з дотриманням вимог Конституції та законів України, в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством України та підстав для визнання його протиправними та  скасування не вбачається.
Відповідно як наслідок, не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру вчинити дії щодо поновлення в Державному реєстрі сертифікованих інженерів - землевпорядників інформацію про кваліфікаційний сертифікат від 30 січня 2013 №001690 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .
Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції  та прийняття нової постанови про відмову у  задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.
Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги  має право скасувати судове рішення  повністю або частково і ухвали нове судове рішення  у відповідній частині або змінити судове рішення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.
Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру  задовольнити.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі №140/7580/21 – скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний 	
Повне судове рішення складено 15.04.2022