УХВАЛА
 
17 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 213/3195/20
провадження № 61-19966ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2020 року та постанову Дніпровского апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі - АТ «Криворізька теплоцентраль») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 56 799,06 грн, інфляційні втрати - 17 543,98 грн, 3% річних - 4725,70 грн, всього 79 068,74 грн, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2020 року позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2013 року по 31 червня 2020 року у розмірі                                     56 799,06 грн, інфляційні втрати - 17 543,98 грн, 3% річних - 4725,70 грн, всього - 79 068, 74 грн.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2020 року скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги за період з серпня 2017 року по червень 2020 року включно, у розмірі 30 132,11 грн, суму індексу інфляції - 1 316,96 грн, 3 % річних - 1 210,69 грн, всього 32 695,76 грн.
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
10 грудня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких мотивів.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
У пункті 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Справа № 213/3195/20 є малозначною в силу закону, оскільки ціна позову в ній становить 56 799,06 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2021 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» цього показника на рівні                              2 270,00 грн складає 227 000,00 грн (100 х 2 270,00). 
ОСОБА_1 у касаційній скарзі посилається на наявність пункту г) підпункту пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, вказуючи, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково не врахувавши положення частини третьої статті 274 ЦПК України.
Проте такі посилання ОСОБА_1 безпідставні, оскільки зазначена справа є малозначною в силу вимог закону (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України) і судом першої інстанції малозначною не визнавалась.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                       у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2020 року та постанову Дніпровского апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
І. О. Дундар