ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/8/22 Справа № 712/8444/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Гоменюк О. Ю.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Сененко К.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 листопада 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-
в с т а н о в и в:

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 25.07.2021 о 01 год. 47 хв. в м.Черкаси по вул.Дахнівська, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, невиразна вимова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями порушив п.2.5. Правил дорожнього руху. 
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 листопада 2021 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Апеляційні вимоги мотивував тим, що суд першої інстанції прийняв необґрунтоване та невмотивоване рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи і прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Так в протоколі про адміністративне правопорушення складеного на його ім`я, відсутні будь-які відомості про особу, яка 25.07.2021 о 03 год. 16 хв. по вул.Дахнівській у м.Черкаси керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто протокол має неточності. 
Зазначає, що відеофіксація за допомогою нагрудної камери відеоспостереження співробітника поліції проведена з порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, шо мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС №1026 від 18.12.2018. Дана відеофіксація містить «пробіли», переривання хронології подій та не охоплює всі обставини події. Зокрема, між файлами «120210725073853000862» та «220210725074006000870» існує перерва тридцятихвилинна перерва у часі. Перший відеофайл закінчується на відмітці часу 02 год. 29 хв., а другий відеофайл починається з відмітки часу 03 год. 09 хв. Крім того, значна перерва існує також між другим та третім відефайлами, яка становить проміжок часу понад півгодини. Другий відеофайл закінчується на відмітці часу 03 год. 10 хв., в той час як наступний за ним відеофайл починається з відмітки часу 03 год. 44 хв.
За таких обставин, апелянт вважає, що а ні протокол про адміністративне правопорушення, а ні відеозапис з нагрудної камери поліцейських не можуть бути допустимими доказами у справі.
Крім того, ОСОБА_1 заявляє, що не можуть бути допустимими доказами також рапорт співробітника поліції та пояснення свідків.
Зазначає, що зміст рапорту є неінформативним, оскільки у ньому відсутні відомості про дату та час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, застосування технічних засобів ведення відеозапису з їх ідентифікуючими ознаками, прізвища ім`я та по-батькові свідків, які були залучені для складання протоколу. 
Щодо письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то вони носять категоричний характер та мають бланкову форму, яка за своїм змістом вже заздалегідь заготовлена для звинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що свідчить про упереджене ставлення співробітників поліції до розгляду справ даної категорії. Крім того, в обох бланках пояснень відсутні власноручно написані підтвердження про вірність викладених обставин та прізвище з ініціалами для яких на бланку заготовлено місце, натомість сам бланк у всіх графах заповнений одним почерком, шо може свідчити про їх фальсифікацію.
При цьому, апелянт наголосив, що будь-яких доказів того, що він порушив правила дорожнього руху на час зупинення вказаного транспортного засобу, у співробітників поліції не було. Отже, апелянт вважає, що всі доводи викладені в апеляційній скарзі свідчать про безпідставність визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Сененко К.В. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 137120 від 25.07.2021, згідно якого, ОСОБА_1 25.07.2021 о 01 год. 47 хв. у м.Черкаси по вул.Дахнівська, 6, керував транспортним засобом Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, невиразна вимова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП; 
- пояснень від 25.07.2021, отриманих від свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно яких, 25.07.2021 о 03 год. 00 хв. за адресою: м.Черкси, вул.Дахнівська, 6, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння в КЗ «ЧОНД» та на приладі «Драгер»;
- рапорту поліцейського взводу №2 роти №3 БУПП в Черкаській області ДПП Тараненка С.Ю., згідно якого, по вул.Дахнівська, 6 у м.Черкаси за порушення ПДР було зупинено транспортний засіб Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Даний водій у присутності двох свідків відмовився пройти освідування.
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, так як в ньому відсутні будь-які відомості про особу, яка 25.07.2021 о 03 год. 16 хв. по вул.Дахнівській у м.Черкаси керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто протокол має неточності, а тому не може бути допустимим доказом у справі.
З врахуванням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 № 1376, які дотримані працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 137120 від 25.07.2021, складеному відносно ОСОБА_1 , вважаю зазначені доводи апелянта неприйнятними. 
Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейських не може бути допустимим доказом у справі, виходячи з того, що відеофіксація за допомогою нагрудної камери відеоспостереження співробітника поліції проведена з порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, шо мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС №1026 від 18.12.2018, оскільки відеофіксація містить «пробіли», переривання хронології подій та не охоплює всі обставини події, є неприйнятними, так як зазначені обставини не спростовуються висновків суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Із матеріалів справи вбачається, що протокол відносно ОСОБА_1 складено у зв`язку з відмовою останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого визначена у диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП та відповідальність за вчинення якого передбачена санкцією цієї ж норми Закону.
Крім того, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис із нагрудного портативного відеореєстратора поліцейського, який підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне порушення. 
Не підлягають до задоволення доводи ОСОБА_1 щодо недопустимості доказів рапорт співробітника поліції, зміст якого є неінформативним, оскільки у ньому відсутні відомості про дату та час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, застосування технічних засобів ведення відеозапису з їх ідентифікуючими ознаками, прізвища ім`я та по-батькові свідків, які були залучені для складання протоколу, оскільки рапорт поліцейського в сукупності з іншими доказами підтверджує винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 також посилається на те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути допустимими доказами у справі, які, на думку апелянта, носять категоричний характер та мають бланкову форму, яка за своїм змістом вже заздалегідь заготовлена для звинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що свідчить про упереджене ставлення співробітників поліції до розгляду справ даної категорії та в обох бланках пояснень відсутні власноручно написані підтвердження про вірність викладених обставин та прізвище з ініціалами для яких на бланку заготовлено місце, натомість сам бланк у всіх графах заповнений одним почерком, шо може свідчити про їх фальсифікацію. 
З врахуванням наявного у матеріалах справи відеозапису, який підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне порушення та з якого вбачається присутність зазначених свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» та у закладі охорони здоров`я, вважаю зазначені доводи ОСОБА_1 необґрунтованими.
Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду, доводи апелянта про те, що будь-яких доказів порушення ним правил дорожнього руху на час зупинення вказаного транспортного засобу у співробітників поліції не було, отже всі доводи викладені в апеляційній скарзі свідчать про безпідставність визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що працівниками поліції при виявленні та фіксуванні правопорушення, а судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.
Не дивлячись на те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в протоколі та встановлених судом першої інстанції, доводи його апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийняв необґрунтоване та невмотивоване рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи і прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, визнаю безпідставними.
Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, із врахуванням письмових заперечень сторони захисту та вимог про закриття провадження у справі, надав належну правову оцінку кожному доказу та їх сукупності з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 листопада 2021 року щодо  ОСОБА_1  є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба